SERIÁL NETFLIX
Tohle má být NikdeKrálův mozek?
Vypadá jinak, než jsem čekala.
Mé tělo je tu…
normální.
Už nejsem buclatě třaslavá!
V Kentaurii.
Co to znamená, že je v jeho mozku?
Hele,
nechci chytračit, ale co na tom nechápeš?
Klisna do něj naběhla, aby se nabourala do jeho vzpomínek.
A tím nejspíš zmrazila všechny válečníky. Dívejte!
Ale proč? Generál už je na cestě.
Zatím nedorazil.
A užuž se schylovalo k bitvě.
Obětovala se, abychom vyhráli válku.
A vůbec to se mnou neprobrala!
Než se hrdinně obětuji, poradím se s nejlepší kámoškou.
Jsem značně rozladěná a jen těžko skrývám smutek,
ale dokud se nerozpláču, povedu dál monolog.
Má ubohá Klisničko!
Jaká to ikonická a statečná hrdinka!
Dramaticky pláču!
To nic, tumáš.
Ach jo, jde to i na mě.
I já pláču, protože mám Klisnu taky moc rád.
Chápu, ale co…
Mohli byste už přestat bulet?
Nejde to!
Jsem smutný!
Zakouzli a dostaň ji ven.
Dobře, ale měla bys vědět,
že jsem v naší rodině první žačka šamanské školy.
Očekávání byla vysoká…
Dokážeš ji odtamtud dostat, nebo ne?
No víš… Abych pravdu… To se těžko…
Dostal jsem nápad!
Pojďme NikdeKráli uříznout palici! A Klisna z ní vypadne ven.
Jo!
Ne! Co když tím zabiješ i Klisnu?
Do mordy!
Musí se ven dostat sama.
Nemáme jí jak pomoct.
Je mi to líto.
Její oběť nesmí být zbytečná.
Teď máme obrovskou výhodu. Musíme pozabíjet všechny minotaury.
Momentík. Mám něco na srdci.
Klisnu jsem často urážel, a když tu teď není,
rád bych trochu vyčistil vzduch.
Klisno, omlouvám se za následující…
Zaprvé, dvojtečka.
Víš, jak ses bála, že máš pelichání v genech?
Nerad to přiznávám, ale možná jsem ti ve spánku ožíral srst.
Vidličkou, ne zobákem. Neboj.
Jako špagety. Mám vychování.
Zadruhé, dvojtečka…
Promiň mi to.
Promiň, Jezdkyně.
Neměla jsem takhle zmizet.
Kdybys věděla, co dělám, zastavíš mě.
Ale aspoň jste teď v bezpečí.
Je po všem.
Co se vám asi honí hlavou?
Co o mně říkáte, teď když nejsem s vámi?
Už nejsem s vámi.
Klisna je tu. Pryč ze světa.
Vlastně z obou dvou.
Ani se nestihla rozloučit s přáteli.
Teď mrzí ji, že zmizela tak náhle.
Přesto by to udělala znovu a zas.
Byla to válečnice. Sirotek s tuhým kořínkem.
Tak dlouho.
Ale nejvíc ji posílilo, když ostatním otevřela se.
Šla vstříc Duhové cestě
přes všechny překážky a nástrahy.
Co byla zač?
To už je jedno.
Byla milována.
Sbohem, Jezdkyně.
Do mordy.
A stará na mě: „Ty jsi fakt vocas!“
Ten puch mi připomíná vysokoškolský koleje. Fujtajbl.
Véčko.
Ty jsi součástí vzpomínky?
Přijde mi, že mě vidíš.
Taky že vidím.
A slyším.
Dokonce i cítím.
Típneš to?
Budeš ještě prdět?
To jsem nebyla já.
Tak možná já.
Jsem sám už tak dlouho.
Třeba mi to ujelo.
Obvykle mě nikdo nevidí.
Já nejsem jen tak někdo.
Tak možná proto.
Kdo jsi?
Jsem válečný kůň, co právě dokončil závěrečnou misi.
Tak to blahopřeji. Oslavíme to dortem?
Přinesla jsi nějaký?
Ne, bohužel.
Stejně bych to oslavil.
Co přesně slavíme?
Ochránila jsem přátele před možnou smrtí ve válce.
Teda doufám.
A co bude dál?
Těžko říct.
Šla jsem po NikdeKrálových vzpomínkách, ale místo toho tu tvrdnu s tebou.
Ale já jsem NikdeKrálovou součástí.
Cože? Ty? Ne.
NikdeKrál je hrozivý netvor.
Ty jsi celkem sympaťák.
V každém z nás je dobro i zlo.
Ne, NikdeKrál v sobě dobro nemá.
A přesto jsi mi podobná.
To těžko.
Tak jo.
Děsivý les, mlha.
To už k NikdeKráli začíná sedět.
Hej, kde to jsme?
Trčíš tu a strach máš.
Stýská se ti.
Ten pocit sám znám.
To je ta z Přechodu.
Vidíš, co se stalo?
Přišel jsi sem, to proto.
Cos provedl to?
Co provedl jsem? Na tebe čekal jen.
- Nemám tu být. - Přišla jsi mě zachránit.
- Věděl jsem, že nedáš mě. - Pochodně, blíží se.
Vojáci už se ženou, pro tebe si jdou.
- Na lov jedou. - Jen ať si přijdou.
Víš, co znamená to?
- Ano. - Tak běž, utíkej pryč.
Na mě nečekej.
Ty ji znáš?
Co se ti to stalo?
A kde to vůbec jsme?
Vzpomínka na jídlo.
Jo, ten sendvič chutnal božsky.
Mňam, bazalka.
Zavírám oči.
Kde je? Měla jsem vzít tu imitaci kamene.
Takže my se táhneme až sem, a ty ani nemáš klíč? Paráda.
Od našeho domu jsi ztratila náhradní klíč!
Náhradní klíče se neztrácejí! Jinak postrádají smysl.
- Bydlíš v jeskyni bez dveří. - No jistě. Tak to vidíš ty.
Vždycky se tam totiž připlížíš po stropě pomocí těch svých ostrých nehtů.
A ty rozbíjíš kokosy mačetou.
V noci!
Lepší než rozbíjet vejce zubama a jíst je zasyrova.
Fujtajbl.
Hádej, kdo jsem.
„Otevři mi. Jsem žena a nemám klíč.
Ale víš, co mám? Špinavé nohy.
Aspoň hned poznáš, že jdu z venku.“
No jistě.
Zadvacáté šesté, promiň mi má „ty jo“. Neříkal jsem je z údivu.
Jen mě bavilo, jak v tobě pokaždé hrklo.
Jen si na to vzpomenu, musím se smát. „Ty jo!“
- Zadvacáté sedmé… - Tak jo.
Každý si vezme svou řadu. Nejdřív jim fiknete hlavy.
Jémine.
A pak fiknete končetiny, ano?
Ruce, nohy, prostě totálka.
A co zbyde, necháte shořet.
Budeme potřebovat ohniště. Kdo vykope jámu? Durpletone, hlásíš se?
Měl bych pár návrhů.
Co jim nic nefikat?
Nepřijde mi správné je Z-A-B-Í-T, když nám teď ničím neubližují.
Můj chlapeček býval válečník jako oni. Co kdybychom zabili jeho?
Chtěla jsem.
To nic, tatíku. Já fikám hlavy odjakživa.
Kolikrát i z vlastních řad. Zabil jsem plno našich.
Jejda.
Mám na svědomí nespočet mrtvol.
Bumbání?
Jezdkyně, to přece nemůžeme. Určitě existuje lepší řešení.
Sem s ním.
Glendale má nápad.
Nemám, jen potřebuju lulat a nevím, kam si tady můžu dojít.
Takže sháníš záchod?
Jdi někam do křovíčka.
Dobrá.
Napadá někoho, jak s těmi minotaury zatočit?
Chede, nehlásil ses?
Ne, jen jsem se drbal. To je vončo.
Chápu, pošmáknul sis na dortu.
Tiše.
Sleduj. Moje oblíbená část.
No tak. Že ho nechceš… Sakra.
Tohle je už sedmá vzpomínka na jídlo.
Počkat. To je zase ona.
Koho si to bere?
Přece tvého generála.
Jak mého? Myslíš našeho Generála?
Rozpadlé složí se.
Složené spojí se.
Spojené zvěční se.
Z hlavy už nikdy nepustím tě.
Jsi spásou mou zázračnou.
- Láska žhne. - Když ublížíš mi.
- Hned odpustím ti. - Hoří navěky věků.
- Jsi součástí mou. - Navždy budu s tebou.
- Rozpadlé složí se. - Měla být mou.
Má láska k ní zůstane věčnou.
Na prsten přísahám,
že nikdy nedám tě.
Ani v nesnázích a krušných časech.
Nevzdám se tě.
Rozpadlé složí se.
Složené spojí se.
Spojené…
zvěční se.
Je mi to líto.
Nebýt tu, nemusel bys to znovu prožívat.
Ale musím uznat, žes měl pravdu. Máme něco společného.
Když jsem byla bez svého člověka, cítila jsem ohromnou bolest.
A ty sis zřejmě zažil to samé.
Ale tím naše podobnost končí.
Možná.
- Nebo taky ne. - Cože?
Ale ty vzpomínky na jídlo, mňam!
- Už jsi měla beignetky? - Počkej, jak to myslíš?
Jasně, jsou podobné koblihám, ale mnohem lepší!
Přestaň už s tím jídlem! Házíš mě do jednoho pytle s NikdeKrálem!
Vysvětli mi to.
Neumím ovlivnit, co tu teď vidíš.
- Věř mi, že je to pro mě dost bolestivé. - S tím na mě nechoď!
Abych tě zastavila, musela jsem se všeho vzdát.
Tvrdíš, že jsme si podobní, jenže já nejsem netvor!
Jak se z tebe stalo tohle?
Na to neumím odpovědět.
Už ani nevím, jak to začalo.
Jsem tu uvízlá, tak to klidně vezmi zeširoka.
Poslouchám.
Zkusím to.
Prosím, můžeme je fiknout?
Zabere to.
Takže tak.
Válečné zločiny. Počkej. Určitě existuje lepší řešení!
Počkej!
Mám nápad!
Nemusíš se cítit provinile.
Pojďme spolu kopat jámy a říct vraždění hlasité ne.
Vůbec tě nechápu.
Mraženého minotaura do jámy hodíme natotata.
Dírotauři pomůžou, v base vzbudí se a basta.
- Hlavu mu ušetříte, tím že ho pohřbíte? - Jo.
Když záporáky zakopeme, svědomí si míň špiníme.
Hrabeme oblé podzemní prostory.
Sázíme minotaury do nory.
Záporáky zakopeme. Jámy!
To je všechno?
Jo, vidíš, že jsme dozpívali.
- Jámy! - Jámy!
Zjevně jsem v menšině, takže…
Co to jako bylo?
Právě jsem ti zachránil život touto dýkou.
Dýkou, kterou jsi mě probodla.
Nyní ti ji navracím.
- Jako symbol… - Klidně si ji nech.
Proč jste mě je nenechali pozabíjet?
Ožívají.
Jak to, že se najednou hýbou?
Kde je Klisna? Vylezla ven?
- Nejspíš je pořád uvnitř. - Tak proč se hýbe?
Je to NikdeKrál! Klisna ho nemůže zastavit navždy.
Takhle vypadá Kentaurie za Přechodem?
Kdysi to bývalo mnohem veselejší místo. Ale tebe tu nevidím.
Mám rád queso.
No právě. A queso znamená sýr.
- Bez sýra by to nebylo queso. - Tvůj názor.
To je kentaur.
Ano, teď jsem jelen, ale býval jsem kentaur.
- Jelenotaur. - Cože?
Nevyhovovalo mi to.
- Vážně si nedáš? - Ne, díky.
Já těm kentaurům prostě nevěřím. Jak nosí třeba takovou ledvinku?
Když mě vidí…
Oni se na mě nedívají.
Ale kdyby dívali se,
viděli by, na co neustále myslím?
Jaké to je člověkem být?
Protancovat noc na bálu?
Jaké to je, když vás berou vážně?
Projít se po pláži
a nechat za sebou jeden pár stop?
Máš krásný hlas.
Kdybych věděl, že budeš zpívat, vezmu banjo.
Guskine, co zas je?
Co asi? Koukej makat! Přechod zase nějak zlobí.
Pane, ano, pane.
To měl být sarkasmus?
Už běžím. Vaše přání je mi rozkazem.
Dobrý den, copak vás trápí?
Nesla jsem přes Přechod tuřínotaury,
a teď jsou nějací divní.
Zajímavé.
To je mi líto.
Prověřím to.
Kouzla má rád každý, když se tedy zdaří.
Cestování portály občas všechno zmaří.
Kentauři a lidé mají k sobě blíž.
Rozbité dveře jsou oběma stranám na obtíž.
Na Přechodu je práce vždycky dost.
Z pobytu na slunci nemáme radost.
Ale neděláme to přece pro sebe.
Kentaury a lidi propojujeme.
Už je opravený?
Můžu projít? Mám tam nějakou práci.
Asi můžete.
Jen radši nepronášejte nic živého.
A já snad nejsem živý?
To víte, že jste. Jen jsem žertoval.
Přesně tohle mi na kentaurech vadí. Nechápu váš humor.
To se vám vůbec nedivím, a to jsem sám kentaur.
A smrdíte.
- Pardon, ale je to síla. - No jo, šťastnou cestu.
Na Přechodu je práce vždycky dost.
Z pobytu na slunci nemáme radost.
Ale neděláme to přece pro sebe.
Kentaury a lidi propojujeme.
Hej!
- Určitě je to bezpečné? - Ano.
Stoprocentně?
Jestli se jí něco stane, jdu sedět.
Nevím, co v té jeskyni žilo, ale všichni se toho báli.
Nikdy bych nedopustil, aby se jí něco stalo.
Fajn. Výsosti, musíme jít. Otec se po vás už určitě shání.
Ráda mu své zdržení vysvětlím.
A sdělím mu, díky komu jsme se mohli vrátit.
Děkuji. Jsem z vašeho světa nadšená. Je mnohem zajímavější než ten náš.
Nemám pravdu?
To nemohu soudit, Vaše Výsosti.
Na druhé straně jsem pobyl jen chvíli.
O nic nepřicházíš.
Ale jste tam přece vy a vy jste boží.
Dobře ty.
Vážně? Ne.
Výsosti, pojďte už.
Ještě jednou díky. Otce spravím o tom, že jsme se vrátili jen díky tobě.
Dobře. Děkuji.
Vyřiďte mu, že ho pozdravuji.
Co to meleš?
Dodržela slovo.
Kdo si dá dort?
Gary, tvůj kůň se vrátil.
Donesl bys ho na stůl? Musím pryč.
Co to děláš?
Gary prosil, abych ho odnesl.
Jsi přece dnešní oslavenec.
Nemáš dort nosit. Máš ho jíst. Počkat.
DĚLNÍK ROKU
Kde máš ty…
Odpadly mi.
V téhle roční době je to běžné.
Moc ti slušely.
Ale klobouk taky ujde.
Gary peče výborné dorty.
Kdybych na sobě neměla tak drahé šaty,
celá bych se v něm vymáchala. Garyho dorty jsou nej!
Myslíš? Tak dívej na tohle!
Není to nebezpečné?
Jen jsem ti je chtěl ukázat.
Tohle je vyrobené z věcí od vás
a tohle zase z věcí od nás.
Možná vyzařují trochu radiace.
Dobrá. Ukaž mi je.
Jak jsi to udělala?
Říkala jsem ti, že jsem v Kentaurii pečená vařená.
Leccos jsem se tam naučila. Na kouzla se musí opatrně.
Je třeba zachovat rovnováhu.
Má paní, otec si vás žádá.
Počkej tu na mě. Hned jsem zpátky.
Tys ji doopravdy miloval, viď?
Nevěřil jsem, že by mohla mé city opětovat.
Kvůli mému vzezření.
Ach, ten pocit.
Ten mi dal.
Přemáhal mě zas a znovu.
Vpravdě zvláštní pocit to byl.
Zbavit se ho jsem se snažil.
Ale strachy nelze zahnat jen tak.
Zvlášť když vám samým v hlavě straší.
Strachy nelze zahnat jen tak.
Zvlášť když se…
Kdo ne?
…necháte strašit.
A co bylo dál?
Propadl jsem zoufalství.
Kde to jsme?
V mé bývalé dílně.
Chápu. Klasická nešťastná láska. Ona je člověk, ty kentaur.
Práce ti ji vyžene z hlavy!
Viď? Mazaný.
Ne tak docela.
Tento klíč Přechod ochrání.
Ale k čemu to, když nemůžu být s ní?
Dřímá v něm síla nevídaná.
Určitě přijdu na to, jak tu sílu využít,
abych stál jí konečně za to.
Vydrž. Nebude to bolet.
Teda doufám. Jsi testovací subjekt.
Ano!
No jo, uklidni se.
Hned to bude.
Zbav provždy mě
netvora ve mně.
Ať si táhne po svých.
V těle mém již nemůže být.
Počkat, nechceš snad…
Ty a Generál jste byli jedna bytost?
Slož se, ty blbá…
Durple-žďuch!
- Nechceš píchnout? - Ne, dobrý. Kde máš tělo?
Dobrá otázka.
Nechte toho! Mám tam játra.
Konečně.
Mozek už začíná pociťovat bolest.
Nechte Tátltona být!
Nebo z vás udělám
mrtvotony!
Zachránil jsi mi život! Druhý nejlepší dar, co jsem kdy dostal.
Tím nejlepším jsi ty.
Vypadni! Užíváme si dojemnou chvilku.
Miř na oči!
Nebo tak.
Je čas se schovat!
To je dost.
Candrbálová afterparty se protáhla?
LaCroive! Kwhassone! Laroube! Do zbraně!
Můžu nabídnout?
Jaká byla vůbec Klisna, když byla malé klisňátko?
Co… to je?
Radši ho vystřel.
Ty brďo! To jsem teda nečekala.
Bála jsem se, že ti chytnou vlasy.
No me gusta pálící se pelo.
Letím na pomoc!
- Nasedej. - Cože?
Odvezu tě pryč, má milá.
Dobře.
- Vážně mám? Takhle? - Jo.
A pak…
- Takhle ne. - Ale…
- Nesahat. - Musím se nějak držet.
- Za co tě teda mám… - Možná bys mohla…
Jo. Dobře.
A je to.
Zulie, můžeš!
Šutry na ně, ale ať to má styl.
Zrovna jsem dorazil.
Pohodlný Doug?
Nikoli. Válka není nikdy pohodlná.
I proto mi na bitevním poli říkají…
Nepohodlný Doug?
Flák Dallas.
Cože?
Volal tu někdo hrdinu o pomoc?
Tajemný kovboj v sedle má velkou moc.
Srdce samá zášť a monotónní hlas.
Prý říká se mu Flák Dallas.
Nechvalně proslulý Flák Dallas.
Že vás chytnu!
Jak si s tím poradí? Přece skvěle.
Je to jezdec a oř takřka v jednom těle.
Nechvalně proslulý Flák Dallas.
City nedává znát a bez zraku žije.
- Žádný prťous bez něj nepřežije. - Chudák malá!
Zkrátka hvězda jménem Flák Dallas.
- Pořádný flák! - Z Texasu.
Vystřeluji ze sebe svá mini já. Flák Dallas.
Punč dělá ze záchodu.
Kope za chodu. U soudu hájí svobodu.
Na dešti vlhne, avšak humor má suchý.
Prosím, dej naději nám.
To je Flák Dallas.
Jo.
Tak v poledne!
Takže tady je všem těm mini prckům konec. Konečně v tom máme jasno.
A sakra…
Ty huso! Pusť mě! Zobec měl všem vyřídit,
že autogramiáda bude až za týden. Kdo vlastně jsi?
Přece frája…
Baydene, slyšíš mě?
Co říkáš na mé poslední tři Crandygramy?
Lajk. Lajk. Lajk.
Pořád tam někde je!
On se už zas hýbe!
A já peláším pryč!
Dětský pokojíček.
Jako by si z oka vypadli.
Vskutku!
Tady listový král!
Zase mám narozeniny!
Hodně štěstí, zdraví!
Hodně štěstí, drahý králi!
Má bunda!
Uhněte!
Má bunda!
Našel jsem ji!
Našel jsem…
Našel jsem bundu.
A jak hřeje.
Konečně…
Tak počkat.
- Tys ji měla celé ty roky v břiše? - Cože?
Stěžuj si pokojské. Dělá mi v tom bordel.
Ta ale hřeje.
Fakt že jo.
Možná až moc?
Už zase!
To pálí!
Ne, Gebbrey.
Tydlidú, ne, díky.
Tohle je zlý.
Ale brzo bude líp.
Ahoj.
To jsi ty.
- To je on. - Promiňte mi to zpoždění.
- Vedu posily. - Dorazil jste.
McCarpy, Bisi, ty tam, jděte na kentaury.
My na NikdeKrále. Sejdeme se za Přechodem.
- Ano, pane. - Ty pojď se mnou.
Můžu? Ano, pane.
No teda.
- A co já? - Umíš bojovat?
- Ano! - Tak pojď s námi.
Jdeme.
Společně můžeme válku vyhrát. Má armáda minotaurů nebude se bát.
Dej na instinkt. Bez mrknutí je probodni.
- Takhle? - Za tebou!
Musíme ochránit sami sebe i naše světy.
Žijeme přeci jen jednou.
Některé čeká budoucnost zářná.
O to těžší to mít budou.
I ty sama.
Už jsem leccos zažil, se zlem se potýkal.
Rád zaučím tě, aby náš lid nadále dýchal.
NikdeKrál se nevzdá. Mějte oči na stopkách.
Chci ho živého, ať si ho podám.
Metody ověřené mám, řádně mu to nandám.
Zrcadlo černé,
můj odvěký nepříteli.
Neboj. Nic se neděje.
Zachoval ses správně.
Generál je hrdina a ty jsi stál u jeho zrodu.
Co si dát pauzu?
Hele, to jsi ty.
Asi zapíjíš nějakou mňamku.
Neboj se.
Chtěl jsi mě vidět. Copak tě trápí?
Udělali jsme chybu.
Na tu svatbu jsem tě měl pozvat. Promiň.
Mluvím o naší společné chybě, kterou musíme odčinit.
Ty to nechápeš.
Nikam nepatřím. Už to nevydržím.
Ne, je to dokonáno.
Na to, co teď mám, jsem se nadřel.
Třeba by nás milovala i v tamté podobě.
Ne, miluje jen mě.
A co až se dozví pravdu?
Co to dělá?
Ty pošetilče.
Nemůžeš mě zabít.
Když to uděláš…
Zemřeme oba.
Tady! Chyťte ho!
Spadla klec!
Zavřete ho do toho nejtemnějšího žaláře.
Zavřel mě do maličkaté cely bez oken
a držel mě tam deset hrůzných let.
Ne, to nemůže být pravda.
Všechny nás oklamal.
- Kde jsou dveře? - Jaké dveře myslíš?
Když jsem byla v hlavách mých kamarádů a chtěla jsem odejít, zjevily se dveře.
Proč jsme zpět v Přechodu?
Kde…
Kde to jsem?
První minotauři.
Stál jsem o svou vlastní rodinu.
Dírotauří holka věští vždycky malér.
Co tu ten jelen pohledává?
Tady nemáš co dělat!
To slýchám často.
Guskin jmenuje se. Není to krása?
Je o dost hbitější, než bych čekala.
Dost!
Počkat. Co to děláš?
Nech to být. Zbláznila ses?
Dívej, co to s ním udělalo.
Zavřel jsi ho do žaláře, a teď se divíš?
No jo. Ale dívej na něj!
- Co? - Hnus!
Ne.
Znám pravdu.
Vím, cos udělal.
A vím, co musím teď udělat já.
Co se to děje?
Cos to udělala?
Kdybys nezpůsobil tolik utrpení, nejspíš bych tě i litovala.
Teď už o tobě ví.
Co tím chceš říct?
Ty.
Nemáš kam utéct.
Nikam nepatříš. Jako já.
To se pleteš!
Patřím k Jezdkyni!
A ke stádu!
Mám totiž kamarády!
Klisno.
Dokonej, na co jsem nestačil.
To se mi snad zdá!
Maličká!
- Je venku! - Musíme ji zachránit.
Klisno!
Moc jsem se o tebe bála!
- Musím běžet. - Kam?
Za Jezdkyní!
Wammawink, máš chvilku?
Klisno!
Ty žiješ.
Žiju.
Musím ti říct něco, co mi jen těžko uvěříš.
Prosím tě, abys mi věřila.
Jezdkyně,
tahle válka neskončí,
dokud nezabijeme Generála.
Cože?
Počkat. To je nesmysl. Jak tě to napadlo?
Generál NikdeKrále nezabije. Nemůže.
Jsou totiž jedna a tatáž navěky rozervaná bytost.
Vím, že to asi nechápeš a taky se mi to nelíbí,
ale pokud chceme vyhrát, Generál musí zemřít.
Ne.
Ne. Vymýšlíš si.
Zní to neuvěřitelně, ale musíš mi věřit.
- Musíš mi věřit. Je to tak. - Jak to můžeš vědět?
Jsi obyčejný kůň.
Máš pravdu.
To jsem.
Klisno, já to nemyslela zle.
Nějak jsi zaškobrtla.
- Není ti nic? - Cože? Nepřej si mě, ty…
Náš nepřítel je NikdeKrál. Jeho musíme zabít.
Počkej. Drž se od něj dál.
Glendale, plameňáka.
Myslíš tu roztomilou bum bum tyčku? Tumáš.
A mám tě.
To nemůžu připustit.
Je mi líto.
Jezdkyně!
Jezdkyně?
To Generál…
Nebojte se ničeho.
Nedejte se, sami dobře máte se.
Neb víte,
že nikdo jiný neochrání
vás.
Všichni jsme jen
bytosti křehounké.
Drobounké.
Tohle zažívám prvně.
Zůstaň při mně.
Já tě nedám.
Tak foukni si!
Nádech a výdech.
Všeho teď hned nech.
Tak foukni si!
Nádech a výdech.
Všeho teď hned nech.
Tak foukni si!
Nádech a výdech.
Všeho teď hned nech.
Prosím pěkně, pane.
Zvědavost vždy mě přepadne.
Jednoho dne se spolu pobavíme.
Uděláš ze mě chytrolína?
Neznám, neznám, vůbec ho neznám.
A pokud chci se stát Tuligalánem
nejlepším,
co mi v tom brání?
Nedejte se, sami dobře máte se.
Zůstaň při mně.
Nikdo jiný neochrání
tě.
Tak jo.
A co teď?
Jen víc utrpení.
Nic jiného nás nečeká.
Počkat. Ty žiješ?
Už jsem ani nevěřil.
Nemiluje tě.
Láska vypadá jinak!
Vím, co si myslíš.
Musel jsem, abych ti jednou mohl říct, že tě miluju.
Ne!
Co zas má?
Promiň mi to.
Vůbec se neomlouvej.
Nikdy jsi nebyla obyčejný kůň. Jsi má nejlepší kamarádka.
Ukaž mi svou pravou tvář.
Naposledy.
Jaký to smutný pohled.
Duši odpočinku dopřej hned.
Já milovala bych tě takového, jaký jsi byl.
Plně.
Teď…
tiše buď.
Je čas odejít na věčnost.
Však toho všeho již bylo dost.
Já tě tou cestou provedu.
Můžeš jít.
Mé srdce navždy bude mít klid.
A náš svět bude konečně svobodný.
Tiše.
Hodlám teď vyrvat
všechno, cos ve mně kdy zasel.
Myslel jsi, že to neprohlédnu.
Teď zemřeš.
Všechny ty lži s sebou vezmeš.
Jiskra v tvých očích
zhasne.
Neboj.
Dobře máš se.
Šetři se, už není třeba bojovat.
Je po všem. Vyhráli jsme.
Konečně jsme zase spolu.
Když při mně zůstaneš,
klidná budu.
S tebou nic mi nechybí.
Už nejsem sama.
Vrátila ses a to je hlavní.
Spolu jsme teď a tady.
Ty a já.
Já a ty.
Je po boji.
Sestry jsou zase spolu.
Jezdkyně?
Jezdkyně…
Tak dlouho hledala jsem.
A ze srdce bála se.
Pryč. Pryč s prachem válečným.
Je čas jít za světem lepším.
Stačí pomáhat si.
Oba světy můžou v poklidu si žít.
Jen co si zatruchlí.
A vzájemně rány si vyléčí.
Co takhle začít znovu?
Všemu zlému je konec.
Začněme znovu,
všechny šrámy zlé pryč odnes.
Ztište se! Našli jsme další, tak honem!
Prosím, pane,
mohl byste odložit svou zbraň, ne?
Beztak jste v obklíčení.
Tátlton vás naučí dobrým mravům.
Jak já jsem rád, že mám ho.
- I celé stádo. - Konečně můžeme začít nanovo.
Mohli byste se krapet ztišit?
Léčím se z takřka smrtelného stavu.
Pardon, nechali jsme se unést.
Když se teď kentauři a lidé budou častěji vídat,
hodil by se nám někdo, kdo oba světy skvěle zná.
Někdo, kdo umí nejen kouzlit, ale i skvěle zpívat.
Co třeba ty, Klisno?
Cože? My tu nejsme kvůli Garyho dortu?
Někteří z nás ano.
- To je dobrota! - Vidíš, Gary?
Musíš mít radost. Všem šmaku…
Bude ze mě táta!
A z tebe taky, asi bude tvoje.
Konečně!
- Klisno, budeš šamanka? - Já? Šamanka?
- Nemám to vystudované. - Stejně tě berou!
A já to taky přežiju. Vážně.
Dostaneš parádní hausbót.
Ano.
Ano!
Nevyletěla mi z kopyt má mini já?
Klisna, ta šťávu má!
Páni, šamanka!
Ale bez tebe do toho nejdu.
Neboj se. Hausbót jsem vždycky chtěla.
Tři kámošky, co spolu rády poskakují.
cestují mezi světy, zažívají dobrodružství.
Mám pro nás speciální gumičky!
Tak zakulacené! Tak buclatě třaslavé!
Jak z Kentaurie.
Cože to?
Pěkný účes.
Jsem připravená.
Teď už mě nic nepřekvapí.
Se vším si poradím,
když vás po boku mám.
Prošla jsem zkouškou.
Jsem jako vyměněná.
Avšak obstála jsem.
Ale bez vás bych to nikdy
nezvládla.
S rodinou v zádech jsem silnější.
Spoléhám na vás.
A vy na mě.
Spolu je nám vždy bezvadně.
Chce to hlavně kuráž.
A taky špetku kouzel.
Vše jde najednou.
Duhová cesto, jsme tu!
Stádo běží za tebou!
Cesta není to snadná.
Však důvěru měj.
Parťáky si najdi a lásce základy dej.
Láska smysl nám dává a chrání před újmou.
Ať je vám zima, či teploty strmě rostou.
Ať jsi fanoušek, nebo hvězda.
Lajk.
Kamarádi mají tě rádi, ač se to nezdá.
Ty huso, dotkl se mě Pohodlný Doug!
Kdo je to?
Bojovnice bez rodičů.
Kdo je to?
Má nejlepší kámoška.
Kdo je to?
Přiblblá klisna,
které jsem dobrý rok srst žral.
Má chyby, pořád učí se,
je divná, ale chce být lepší a lepší.
A proto kamarády má.
S rodinou v zádech jsem silnější.
Spolehám na vás. A vy na mě.
Spolu je nám vždy bezvadně.
Budu se za vás rvát.
Nemusíte se bát.
Díky vám změna je znát
v Kentaurii.
KONEC
Zdravíčko, tady Pohodlný Doug.
Chci vám poděkovat, že jste Kentaurii dokoukali.
Jak asi víte, byl to seriál, který se točil hlavně kolem mě,
Pohodlného Douga.
Má oblíbená pasáž. Vydržte.
Z podzemí hlavu jsem vystrčil.
A vyhrál hlavní cenu v Kočkování Johnnyho Časnačaje.
Nechci už se vrátit k broukům a žížalotaurům však.
Jsem samozvaný hrdina jménem Pohodlný Doug.
Asi chápete.
Kam jste se… Jo vy tu pořád jste.
Skvěle. Děkuji, že jste náš seriál zhlédli až do samého konce.
Rovněž děkuji,
že si vychutnáváte závěrečné titulky, které prý nikdo nesleduje.
Ale to už neplatí.
My je teď společně sledujeme.
Dejte si popcorn a poděkujte Johnovi,
který tam taky hrál.
Neřekli mi, že to bude tak dlouhé.
Víc jsem si toho nepřipravil,
ale zkusím říct pár dalších slo…
Překlad titulků: Vojtěch Tuček
Sbohem!