SERIÁL NETFLIX
V Kentaurii.
To nic, Klisno.
Neuvízla jsi. Vůbec se neboj.
Hned tě odtamtud dostaneme.
Víte co? Radši mě tu nechte.
Dobrá.
Co si počneme? Jak ji zachráníme?
Jsem na nás tak pyšná.
Dobrá práce.
Já to neviděl. Jak jste ji dostali ven?
Měsíčník Mořotrubec přiměl velrybí šamanku vrhnout vodu
v domnění, že to Klisnu vynese nahoru.
Jenže ona řvala, že se topí.
Tak jsem z bříška vzala lano, ale to mi přišlo moc.
Žebřík jsem pak taky zavrhla.
Pak vrtulník, taky zbytečnost. Až jsem našla brčko!
- Dali jsme jí ho na dýchání. - A zamrazili jsme ji do kostky ledu.
Už potřetí jste mě bezdůvodně zmrazili!
Měli jste mě tam nechat.
Tebe pořád štve ten candrbál?
Nechci být Jeffica, tak už se na mě nezlob.
Nezlobím. Získala jsi dírotaury. Napadl tě candrbál.
Jsi dobrá, zato já marná.
Jsem jen Klisna, co Kentaurii nerozumí.
Tobě se ten nápad s candrbálem líbí?
Na nábor ano.
Klisno, máš hezký hlas. Mohla bys na candrbálu zazpívat.
Sólo asi ne, ale co duet?
Odbíháme od tématu.
Musíme připravit candrbál. Jako první je na pořadu dne…
teambuilding!
To mě neláká. Můžeš být konkrétnější?
Kdo chce drbat gumu?
Drbat gumu!
- Drbat gumu! - Drbat gumu!
Drbat gumu!
Co to je?
- Vlastně to ani nechci vědět. - Kampak, Klisno?
Potřebuji tvé míry a rodné číslo.
Jen si dál blbněte. Stejně mi nerozumíte.
Čauky mňauky. Za chvíli nás čeká čmuchaná.
A sháníme vrchní drbačku.
- Nemáte jinou? - Dvě jsou lepší než jedna.
Copak nevidíš, že chci být chvíli sama?
Promiň.
Chápu, že tě ty skopičiny baví, ale moc dobře víš, co nás čeká.
Zažila jsi to.
Co tím myslíš?
Vidělas, co minotauři dokážou.
Přišla jsi o rodinu.
Vypálili celou vaši vesnici. Přežilas jen ty a jeden beruškotaur.
Nikdy jsem se nikomu nesvěřila. Ani stádu.
To jsem nechtěla.
Promiň, že ti tu bolest připomínám.
Šamani mi ukázali tvůj sen.
Cože? To ale nebyl sen.
Ty mám plné Mořoborců, žaber a vajíček.
Počkat, už to mám!
Nahlédla jsi do mých vzpomínek. Šamani ti jen ukazovali,
jakou úžasnou schopnost máš!
Paráda.
- Myslíš ten ocásek? - Pojď sem.
Tohle nedokáže ani Vodní Lady.
Ale říkala mi, jak to funguje. Musíš…
- Mám to! Naběhni do mě. - Co?
Ustup asi 40 kroků dozadu a pak se proti mně rozběhni.
Zapomeň.
Neboj, jen mi nahlédneš do mozku.
- Snad. - Ne, zabila bych tě.
Pojď na to. Jen musíš fakt rychle.
Rozběhni se!
Ne, vidím, jak se bojíš.
Ublížíš mi, jen když to uděláš špatně, ale to nehrozí, protože se ti to povede!
- Nech to být. - Dělej! Hned!
Fajn.
- Stačí? - Ještě.
No jo.
Stačí?
Jo, ideální.
- Ale jak to… - Prostě do mě naběhni!
Fajn!
Ano, maličká! Utíkej s větrem o závod!
Nikdo mě nevidí. Takže jako posledně.
Husedík.
Jeden jako druhý křehké bytosti jsme.
Malé a delikátní…
Kampak jdeš?
Vrať se. Je to tam nebezpečné. Já tě ochráním. Jen musím trénovat.
Moje práce!
Počkej!
Udělám ti taky bublinu.
První případ tvé přehnané náklonnosti.
Budu to dál pilovat!
Měla jsi donést křupky a monokly na čmuchanou.
Kam šla Klisna?
Tady je.
Wammawink, měla jsi pravdu! Vyšlo to!
Co to má zase být?
Wammawink!
Vyšlo to?
Vyšlo! Byla jsem v tvém mozku!
Dobře ty!
Kouzlíš jak divá.
Radost pohledět.
Co se to tu děje?
Jo a Glendale, máš šprndlíkovat šuflé.
- Ale dochází nám kompost. - Vážně?
Tak to nic!
Vynechávám! Smolík!
Šuflé počká, Gebbrey. Klisna se umí dostat do cizích vzpomínek!
Skvěle. Konečně má další zbytečnou schopnost.
Chede!
A dost! Teď ty.
Co se mnou?
Vydrž chvilku.
Nemůžeš se nám jen tak nabourat do mozku. Zeptej se.
Já ji v mozku nechci. Akorát by mi tam naprděla.
Ještě to tak.
Klisno, ne!
Kdo chce drbat gumu?
Šuflé!
To ne, rozbilo se. Prohrál jsem!
A přišel jsem o bundu.
Vedle jak ta jedle!
Klisno, ne!
Do mordy!
Haló!
Něco ti upadlo.
Hej!
Sbohem, důkazy! Padejte!
Počkej!
Nic na mě nemáš! Jsem čistá!
Nechápu, o čem to mluvíš.
Jen ti chci vrátit, cos cestou vytratila.
Takže mě nechceš zabásnout?
Ne. Můžu ti nějak pomoct? Přijde mi, že tě něco trápí.
To je ale praktický úložný prostor.
Nechci tě do ničeho zatahovat.
Radši běž. Jako všichni ostatní. Jsem zvyklá…
Vůbec mě to neděsí.
Ale mělo by.
Nutí mě krást. Tak huš! Nebo tě okradu od hlavy až k patě.
Možná mi to prospěje. Jsem docela hordař.
Jak myslíš.
Osaměle působím.
Nemám moc kamarádů. Natož tátu nebo mámu.
Možná jsem kdysi měla.
Ale nejsem v tom sama.
Mám parťačku svou. Říká, že musí být se mnou.
Jinak by mi hráblo.
Radí mi, ať všechno všecičko do bříška si strčím.
Když mi v něm kručet začne, tak za sebe neručím.
Mám výčitky svědomí, ale pocit svobody mě ochromí.
Život se s mým bříškem nemazlí.
Podle mě tvá schopnost vůbec není na obtíž.
Takže ti nevadí, že kradu jak straka?
Vůbec ne.
- Gumičky se hodí. - Tobě určitě.
Můžu se přidat?
Jasně. Můžeš.
Slyšte, slyšte!
Jsem listový král.
Slavím dnes narozeniny.
Co to je? Ne, nedávej mě tam!
- Pro lásku listoví! - Ta se leskne.
Chceš ukázat vrtulník? Mám pilotní průkaz.
Počkej, má nej nejko!
Vedle! Zulius mi musí dát pusu, pokud teda chce.
Kéž by chtěl. To by bylo něco. Bude chtít?
Kde to jsem?
- Raz a dva a tři! - Chedovo hnízdo?
No jo.
Tuligaláni, připravit!
Za dvě minuty začíná tulipování!
Tak počkat.
Ched vyrůstal v koňotauří pevnosti?
Má oblíbená chvíle je tu. Radši mám jen tulení s panem Tulínkem.
Kámoši mí musí na kutě.
Já natáhnu kalhoty a kopí vezmu do ruky.
Jsou tak skvělí.
A velcí.
Chci být Tuligalán, ale…
Zatím nevím, jak na to. Tak radši z okna sleduji to.
Jsem nejlepší Tuligalán v tomhle pokojíčku!
Chudák Ched.
Ale je rozkošný.
Musím si víc věřit. Nejsem koňotaur,
ale mám na to!
Sice jsem jim po paty a sílu mám malinkou.
Ale pokud chci být slavným Tuligalánem,
musím se jedním z nich
nejdřív stát.
Tak jo. Jsem připraven. Cheddington jde na věc.
Jo!
Správně! Pořádně se protáhněte!
Dobrá práce!
Moc vám fandím!
Zas ti šašci.
Hej! Tady jsem!
Jordan McFazszolka se na mě podíval? Ty bláho!
No to mi podrž šuflé!
Nešálí mě zrak?
Počkat. Malangella mě vidí?
Ne, nevidím tě.
Tak jo. Na co čekáte, chlapáci?
Počkat!
Hopsky tam.
Malandrew!
U vší pampelišky! Zmiz z toho tulipánového záhonu.
- Pojď dovnitř, než chytneš záškrt. - Ale babičko, já chci mičudu!
Jakou zas mičudu?
Jsou tu samí chlapáci. Chlapáci, kam oko dohlédne.
Ne, babi.
Tamhle tu!
Tamto? To není míč. To je Chedwick Chederick Chedlington Chedáček.
Ale jestli chceš míč, řekni si barvu.
Oslnivě modrou, růžovou, světle mandlovou, tmavou nebo světlou šampaň,
odpadkovou, perleťovou, enziánovou, nebo nějakou úplně jinou.
Chudák jeden černobílá.
Ne, babi. Já chci tuhle mičudu!
Nejsem mičuda.
Jsem drsný pěnkavotaur.
A taky Tuligalán. Sledujte!
Nechápu, že to říkám, ale udělal na mě dojem.
No teda!
Kecám. Je to míč.
Cože?
Nech si ho na hraní.
To mi asi stačí.
Ty jo.
A dost! Tohle jsi fakt přehnala!
Jako shnilá třešnička na vršku zkaženého poháru.
Cos viděla? Vidělas pana Tulínka? Nebyl to obyčejný plyšový méďotaur!
- Radši mlč! - Uklidni se.
Ty se uklidni. A mlč, pokud nechceš říct:
„Sbohem. Už se neuvidíme. Měl jsi ve všem pravdu.“
Koňotauři ti ublížili. To bych nikdy nedopustila.
A víš co? Jsi skvělý Tuligalán. Dala bych ti dva minus.
Já ti ukážu!
Ta schopnost je silná. Pomalu ji začínám ovládat.
Pronikla jsem do tří vzpomínek. Do tří! Koho tu máme dál?
Rač vstoupit!
- Hele, máš jeho souhlas. - Jo.
Durpleton!
Musíš se zeptat!
- Ukaž se mi. - Kobylenko Parucho Faszolková, stůj!
No tak, prcku, věřím ti.
„Pardon, pane Durpletone. Šetřím si oči.“
- Pan Durpleton je můj otec. - Durpletone Durpletone!
Jmenuješ se Durpleton Durpleton?
Ztiš se! Tvá matka, Gurple Durpletonová, a já, Tony Durpleton,
bychom si rádi přečetli mého oblíbeného Ekonomaxe.
Ano, čtení.
Slova jdou pěkně v řadě za sebou.
Jako lumíkotauři na kraji útesu. A pak ticho.
A to samé žádáme od tebe, Durpletone Durpletone.
Ticho!
- Tátltone… - A dost!
Prosil jsem tě, abys mi říkal otče, pane nebo Tonny Durpletone.
Přezdívky používají hlupáci!
Promiň, otče.
Stačilo.
Prosím, pane.
- Kolikrát to mám říkat? - Prosím, pane.
Durpletone.
Prosím, pane. Prosím pěkně, pane.
- Synu. - Pane.
- Chci si číst. - Nechci být ťulpas.
- Co zas chceš? - Abys na mě pyšný byl.
- A řekl mi to. - Smůla.
- Jsem chytrolín. - Nejsi.
Pojď si hrát. Vyrobil jsem si plno hraček.
- Máš hotové úkoly? - Vím, že často ruším tě.
Jednoho dne třeba probereme spolu i nějaké ty drby.
Jen co naučím se zadržovat pr…
Durpletone!
Fujtajbl! Můj syn nebude takhle…
Měj se, synku.
Ne, stůj!
Neřeknu ti vřelého slova,
dokud nezačneš poslouchat
na slovo.
I tak tě mám rád.
Jsi ten nejlepší táta.
Pohledný a chytrý.
JSI NEJ SYNEK
Kéž bys mi už řekl
něco láskyplného.
- Jak jen mohli? - Všichni jsou hovada.
Ne!
Všichni ostatní. Ty ne. Ty jsi v pohodě, ale ostatní jsou hovada.
No tak, zhluboka dýchej.
Už je mi trochu líp.
Tak fajn. Jsem v tom dobrej, co?
Co to děláš?
Jdu tě obejmout.
Na to já nejsem. Promiň, neobjímám se.
Kvůli tobě udělám výjimku…
Hezky hřeješ.
Nesháníte náhodou nové stádo?
- Sháníme! - Sháníme!
Každé zavrhlé dítě chytneme do záchranné sítě.
Vrtulník už letí.
Honem, jsme vaše nové děti!
Počkat, není to Zulius?
Cože?
Už jsi venku?
Kudlíku, ty jsi stejně nejlepšejší.
Durpletone, tví rodiče jsou hulváti.
Jsi milý, máš plno nápadů.
Vyrobil sis nádhernou hračku!
Do mordy. Co se nám máš co vrtat v hlavě?
Ta tvá schopnost je ujetá. Sama jsi ujetá, k ničemu a na prd!
Klídek, Chede.
Ne, má pravdu.
Je trochu zvláštní.
V poho.
Byla jsem sobec.
Furt jsem se jen litovala.
Každý z nás si zažil své.
To máš pravdu.
„Každý z nás si zažil své.“ Tak ne asi.
Bylo nám všem potěšením, Klisno.
Všem tedy vlastně ne.
Tak šup!
Neuvěříš vlastním očím. Pojď do mě!
Prosím.
Klisničko drahá, takže candrbál se ti zamlouvá?
Jo.
Pořád ještě sháníte vrchní drbačku?
Ale ovšem!
Durpletone, seženeš nám nové šuflé?
- Kompost už se nese! - Ale šuflé je na padrť.
Do mordy.
Tak já vám to povím.
Představte si ten traumatický zážitek! Byl jsem mladý a krásný. Asi jako teď.
Temná ulička a cylindr.
Moře perel!
Překlad titulků: Vojtěch Tuček