‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫"בעולם הקנטאורים"‬
‫אל תעשו את זה!‬
‫חופש!‬
‫תודה על הטרמפ.‬
‫תודה שבטחתם בי שלא אעכל את זיכרונותיכם‬ ‫כשתהיו בתוכי.‬
‫רגע. תזכירי לי מי את?‬
‫סתם צוחק.‬ ‫-צ'ד אמר משהו מצחיק.‬
‫מה עשית לו?‬
‫רוצה שנעזור לך לחזור למים?‬ ‫-לא, אני מסתדרת.‬
‫רק לכו בבקשה.‬ ‫קל לי יותר אם לא מסתכלים עליי.‬
‫טוב, הגענו.‬
‫בואו נעצור רגע כדי להרהר בדרך הארוכה ש…‬
‫להרהר בדרך הארוכה ש…‬
‫הצלחתי! אני בסדר, חבר'ה.‬
‫להרהר בדרך הארוכה ש…‬ ‫-אוקיי. איפה ווטר-בייבי?‬
‫היא אמרה שהיא תתן לנו‬ ‫את חלק המפתח האחרון, אז איפה היא?‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫תגידו לי שיש שיטה‬ ‫שדואגת להודיע לה שאנחנו כאן.‬
‫את יכולה לכבות את זה?‬
‫האגזוזים שלי!‬
‫זה יתפוס את תשומת הלב של ווטר-בייבי.‬
‫אוקיי. אז, מה עכשיו?‬
‫טוב, נחכה.‬
‫נחכה לווטר-בייבי,‬
‫ונהנה מהזמן המועט שנותר לנו איתך…‬
‫סוסה!‬
‫היא ישנה? מה…‬ ‫איך היא יכולה לישון ברגע שכזה?‬
‫כן, כלומר, היא ממש עייפה.‬ ‫ותחשבי על כל ההליכה‬
‫והשירה והדברים המשוגעים שעשינו.‬
‫אפילו הגוף שלה השתנה. זה מטורף.‬
‫והיא בטח רוצה לנוח לפני‬ ‫שהיא תפגוש את החברה הטובה האמיתית שלה.‬
‫זה בטח ממש מבאס אותך.‬ ‫כלומר, הייתי נכנסת לסרטים‬
‫אם החברה שלי לבילויים זולים‬ ‫עמדה לעבור בשער הזה‬
‫ולחזור לחייה הקודמים.‬ ‫ואז אני לעולם לא יראה שוב‬
‫את השיער המושלם שלה אסוף בקוקיות.‬
‫רגע. אני…‬
‫לעולם לעולמי עולמים.‬
‫ואמאווינק, בכל החיים שלך.‬
‫עד שתמותי.‬
‫ואפילו אחרי שתמותי.‬
‫גם.‬
‫את חברה נהדרת.‬
‫סוסה! קומי!‬
‫על פי חוקי עולם הקנטאורים,‬ ‫שמפורטים בספר עתיק זה,‬
‫יש לנו עוד הרבה לעשות לפני שתלכי.‬
‫מה?‬ ‫-קודם כול, הרהורים (גם: בבואות).‬
‫נהרהר בזמן שבילינו יחד.‬
‫מוותר.‬
‫יש ברשותי פואמה קצרה שארצה לדקלם לסוסה.‬
‫"פעם היה קנטאור בשם ויניס"‬
‫אוקיי, דורפלטון. נגמר הזמן.‬ ‫צ'ד, תרצה לומר משהו?‬
‫טוב, אז פעם הופיעה סוסה.‬ ‫כולנו נאלצנו להתמודד עם סירחון של סוסים.‬
‫לצ'ד היו מלא רעיונות טובים,‬ ‫אבל כולם התעלמו ממנו‬
‫כי המוחות שלהם התרככו מרוב הסירחון.‬
‫כמה פעמים כמעט מתנו,‬ ‫ואז לא מתנו, בזכותה.‬
‫מניח שזה סבבה.‬ ‫אבל כמו כל הסוסים, סוסה הייתה דוחה‬
‫ומעצבנת וממש גרועה בדברים.‬
‫ויודעים מה? ואטאבר. סוסה הייתה חברה נהדרת.‬
‫וגיבורה. ומשואה של יושרה בלתי מתפשרת.‬
‫יודעים מה? אני שונא את המשחק הזה!‬ ‫-תודה לך, צ'ד. זה היה יפהפה.‬
‫מי עכשיו?‬
‫אני.‬
‫הכנתי מצגת בציפיה לרגע הזה.‬
‫- למה אני טוב יותר ממך‬ ‫זוליוס הפקות -‬
‫הזמן דוחק, זוליוס. נוכל לצפות בשקופיות שלך‬ ‫אחרי שסוסה תלך?‬
‫"השקופיות שלי"?‬
‫איך את מעזה?‬
‫מוחיטו נטול אלכוהול.‬
‫הלכתי!‬
‫חזרתי. אני לא יכול לעזוב אתכם. שלום.‬
‫אוקיי. ובכן,‬ ‫זה היה מאוד הולם אותך, זוליוס.‬
‫גלנדייל?‬
‫אוכל לסכם את המסע שלנו בצורה כרונולוגית‬ ‫בעזרת דברים מהבטן שלי.‬
‫"ארצה להראות לכם את האוסף שלי‬
‫הדברים הנוצצים שדי גנבתי"‬
‫אל תגלו.‬
‫"צאצקעס מכל מקום‬
‫גנבתי אותם והכנסתי אותם לחור הבטן שלי"‬
‫היי! יודעים מה עוד גנבתי?‬
‫גנבתי את השיר הזה!‬ ‫כן, גנבתי אותו מהדוב-טאור!‬
‫עוגיית מזל!‬
‫"חבר קרוב יהפוך בקרוב לאב."‬
‫אני עומד להיות תינוק!‬
‫בית הסירה של ווטר-בייבי ייכנס משם בכלל?‬
‫תורי! אוקיי.‬
‫התכוונתי לשיר שיר, אבל זה בסדר.‬
‫הייתי צריכה להכין גיבוי, אבל…‬ ‫לא. יודעים מה? שני שירים זה בסדר.‬
‫השיר שלי יהיה שונה.‬
‫היי שלום, סוסה. הנה שיר שהכנתי בשבילך.‬
‫זהו סיפורו של דאג הנינוח,‬
‫הגיבור של סיפור ושירת חייו.‬
‫כעת הוא יוכל לדבר על עצמו בגוף שלישי.‬
‫בואו והרעיפו אהבה על דאג הנינוח.‬
‫זה אני.‬
‫"כשאני מביט לאחור על סיפור חיי‬
‫חיי‬ ‫-אני מגלה שאיני גיבור‬
‫אני שחקן המשנה הטוב ביותר‬
‫שחקן‬
‫מעולם לא מצאתי בעל או אישה‬ ‫-אישה‬
‫לא מצאתי משהו לאהוב, או משהו לערוג לו‬
‫לערוג‬
‫חיי אינם סיפור אגדה ‬ ‫עובד בכלא החפר-טאורים כסוהר לילה‬
‫סוהר‬
‫אבל אז עליתי לפני הקרקע‬
‫לחוש בשמש‬ ‫-כה בהיר‬
‫וזכיתי בסרט בתחרות 'הכי טוב'‬ ‫של ג'וני טי טיים‬
‫מקום ראשון‬ ‫-לא אוכל לחזור לכלא‬
‫עם תולעי האדמה והחרקים‬ ‫-מגעיל‬
‫אני עכשיו הגיבור של סיפור חיי‬ ‫אני דאג הנינוח‬
‫דאג הנינוח‬
‫אני דאג הנינוח, הנינוח, הנינוח‬
‫אני דאג הנינוח‬
‫דאג הנינוח‬
‫אני דאג הנינוח, הנינוח, הנינוח‬
‫כן"‬
‫אתם יודעים, תמיד קראו לי "דאג הנינוח".‬
‫כי זהו שמי.‬
‫אבל לאחרונה, הפכתי באמת להיות דאג הנינוח.‬
‫ואני רוצה לומר לכולכם‬
‫שגם אתם יכולים להיות נינוחים.‬
‫רק תשאלו את חתולי הנצנץ. חתולי הנצנץ.‬
‫כן?‬ ‫-אתם נינוחים?‬
‫כן, אנחנו נינוחים.‬
‫מה הם עושים כאן?‬
‫דאג, אנחנו מנסים להיות קצת לבד‬ ‫עם סוסה לפני ש…‬
‫או תשאלו את סן פיש דגבר. סן פיש דגבר.‬
‫כן?‬ ‫-האם אתה נינוח?‬
‫כן. נוח למדי, תודה.‬
‫או שתשאלו את ג'ברי. ג'ברי.‬
‫אני יודע שקשה לחיות בתור ירק.‬ ‫אבל האם אתה נינוח?‬
‫אני לא ירק. אני עץ.‬
‫ואני לא נינוח. קר לי.‬
‫טוב, אם היה לך מעיל, היית נינוח?‬
‫טוב, תראו. אל תסבכו אותי עם פרטים.‬
‫הנקודה שלי היא, שאף אחד מאיתנו לא יהיה‬ ‫נינוח עד שכולנו נהיה נינוחים. ואני…‬
‫"דאג הנינוח, נינוח, נינוח‬
‫אני דאג הנינוח, דאג הנינוח‬
‫אני דאג הנינוח, נינוח‬
‫דאג הנינוח, כן"‬
‫אתה סוג של אל?‬
‫לא, אני לא. צוואר פלוצים.‬
‫אני אל?‬
‫תהיי נינוחה.‬
‫יודעים מה ממש נינוח?‬
‫פיג'מת וואנזי!‬
‫שכולנו כקבוצה נסרוג עכשיו בשביל סוסה.‬
‫כך היא תזכור אותנו בכל פעם שהיא תלך לישון.‬
‫את יודעת, פיג'מות וואנזי‬ ‫לא ממש פרקטיות במלחמה.‬
‫אז החלטנו! עדר, להתאסף!‬
‫רגע. אנחנו באמת עושים את זה?‬
‫אתם יודעים, סריגה היא כמו חברות.‬
‫אין טעות שאי אפשר לתקן.‬
‫פשוט דוקרים עם המסרגים עד שמרוצים.‬
‫ואם עושים את זה נכון, זה נשאר איתכם לנצח.‬
‫שלום!‬
‫מצטערת שאיחרתי.‬
‫ווטר-בייבי!‬
‫בדיוק התחברנו בכך שלכדנו…‬ ‫סרגנו את סוסה לתוך הפיג'מה.‬
‫רוצה לעזור?‬ ‫-לא.‬
‫מתוקה, אין זמן.‬ ‫צריך להביא את התינוקת לשער.‬
‫רק אני קוראת לה ככה.‬
‫אוקיי. סוסה.‬
‫תני לי את המה-שמו. אין לנו זמן רב.‬
‫בסדר. אם לא נוכל לסיים את הפיג'מה,‬
‫נוכל לפחות לשיר את שיר הפרידה המסורתי שלנו‬ ‫לפני שתלכי.‬
‫זו חובה ברגע שנפרדים ממישהו.‬
‫אני לא זוכר את השיר הזה.‬
‫כי אף אחד לא עזב אותנו אף פעם!‬
‫"זה ייקח רק רגע, רק שנייה מזמנך‬
‫אני רואה שאת הולכת אבל הרשי לי להזכיר לך‬
‫שטכנית עוד לא נפרדנו‬
‫רק חכי עוד רגע‬
‫בעולם הקנטאורים יש חוקים שיש לכבד‬
‫דברים שעושים לפני שהולכים‬ ‫כמו להעלות בקסם ספלוני תה‬
‫כי ספלוני תה הם משהו שכולם צריכים, נכון?‬
‫הו, לפני שתלכי‬
‫את חייבת‬
‫לבלות קצת זמן איכות עם חברייך‬ ‫שכנראה לא יראו אותך שוב"‬
‫אבל אני…‬
‫"לפני שתלכי‬
‫יש כמה מסורות,‬ ‫כמה חלקים וטובות להראות, כמו…"‬
‫כמו?‬ ‫-כן!‬
‫כן. כמו…‬
‫הרמות כוסית במקומות סודיים‬ ‫בשעה שכולם עושים פרצופים‬
‫דיג דג-טאורים בנחל, עם צ'ד כפתיון"‬
‫לא הסכמתי לזה.‬
‫ריקודי חברות, סריגה קבוצתית, ודילוגי פרידה‬
‫תפירת כובעים קטנים וכתיבת חלומות"‬
‫אני צריכה ללכת.‬ ‫-כן, אבל יש גם… עוד.‬
‫"קישוט עוגות צחקוק‬ ‫יצירת אגמי ג'לי‬
‫משהו… כלשהו‬
‫מעלים מנחות לטרבור"‬
‫מי זה טרבור?‬ ‫-חבר או משהו.‬
‫"ואז אנו יורים גרסאות קטנטנות‬ ‫של עצמנו מהפרסות שלנו"‬
‫אני מתחילה ללכת.‬
‫"ולכן‬
‫לפני שתלכי‬ ‫חשבתי שכדאי שתדעי‬
‫שחלקנו לא השלימו עם כך שאת עוזבת‬
‫והם לא מוכנים להתאבל"‬
‫אני אתגעגע אלייך כל כך, סוסה.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני אתגעגע אלייך גם.‬
‫לכולכם.‬
‫לא הייתי מגיעה לכאן לולא העדר.‬
‫תודה לכם על כל מה שעשיתם למעני.‬
‫אבל בעיקר לך.‬ ‫-זה היה כלום, תינוקת.‬
‫לא, זה היה המון… זה היה הרבה.‬
‫אני מסכימה עם צ'ד.‬ ‫-סוף סוף.‬
‫היי, חיבוק קבוצתי!‬
‫הלוואי ויכולנו לגרום לרגע הזה להימשך לנצח.‬
‫טוב, להתפזר!‬
‫הגיע הזמן לתת לסוסה להשלים את מסעה.‬
‫כולם, זוזו כמה מטרים לאחור.‬ ‫זה אולי ייעשה מוזר.‬
‫"לכי בשביל‬
‫דברי עם השמאנים‬
‫שכנעי כל אחד מהם במה שצריך לעשות‬
‫וכל פיסה שתחת משמרתם תהיה שלך‬
‫החלקים הדרושים לפתיחת השערים‬ ‫הבין-ממדיים‬
‫בשער שבין העולמות אפגוש אותך‬
‫וניצור‬
‫את המפתח"‬
‫מוכנה?‬
‫זיכרי להודיע לנו שהצלחת לעבור‬ ‫ושאת בריאה ושלמה!‬
‫אוי לא! היא תנחת בצד השני‬ ‫כשהיא עירומה לגמרי!‬
‫עירומה. תחת סוסי עירום.‬
‫הלו?‬
‫ריידר!‬
‫ריידר?‬
‫ריידר!‬
‫ריידר, זאת אני.‬
‫"את בסדר‬
‫את בריאה ושלמה‬
‫לעולם לא אשאיר אותך לבד‬
‫אישאר‬
‫אילחם‬
‫לצדך"‬
‫"זו את, זו באמת את‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫יש כל כך הרבה שברצוני לומר‬
‫כל כך הרבה ש…‬ ‫אה, דרך אגב‬
‫אני מדברת עכשיו‬ ‫זה משהו חדש‬
‫משהו שנגיע אליו אחר כך‬ ‫אבל קודם‬
‫תני לי ליהנות מהרגע‬
‫שבו נפגשנו באמצע‬
‫זו את, זו באמת את‬
‫למרות השינויים אזהה אותך בכל מקום‬
‫הקול, הפנים, השיער‬ ‫כולם אולי שונים‬
‫אבל את עדיין את‬ ‫ואני רק רוצה לחבק אותך שוב‬
‫באתי מרחוק כל כך‬ ‫כדי לפגוש אותך באמצע‬
‫כי חיפשתי אחרייך‬
‫ופחדתי כל כך שאאבד את מקומי‬
‫ושזיכרונותינו יתפוגגו או שתמשיכי הלאה‬
‫ושאאבד את משפחתי הקרובה ביותר‬
‫חיפשתי‬ ‫-חיפשתי‬
‫וידעתי שאת מחפשת אחריי‬
‫תהיתי מה יקרה אם אשכח את פנייך‬
‫אני יודעת‬ ‫ומה אם את תמשיכי בלעדיי?‬
‫מה אם אמצא את הדרך חזרה‬
‫ולא תהיי שם?‬
‫זו את‬ ‫-זו באמת את‬
‫מרגישה שאני חולמת‬ ‫אבל את סוף סוף כאן‬
‫לעולם לא ארצה שתיעלמי שוב‬ ‫עכשיו שאת לצדי‬
‫אני מבטיחה שלעולם לא אתן לך ללכת"‬
‫סוסה, אני לא מאמינה! אני…‬ ‫וואו, יש לי מיליון שאלות.‬
‫ויש לך כל כך הרבה… כל כך הרבה.‬
‫מה אלה?‬ ‫-אני אסביר. אני אסביר הכול.‬
‫את צודקת. כן. בואי ניקח אותך הביתה.‬
‫איך מצאת את המקום הזה?‬
‫כשהמינוטאורים לכדו אותי,‬ ‫הוחזקתי בשבי במחנה בקרבת מקום.‬
‫הצלחתי להימלט, חיסלתי אותם‬ ‫ורדפתי אחרי השומר האחרון עד לשער הזה.‬
‫ואז מצאתי אותך.‬
‫זה כאילו שהגורל הפגיש בינינו שוב.‬
‫שכחתי כמה המצב גרוע כאן.‬
‫כל כך הרבה הרס.‬
‫אבל עכשיו שחזרת, נוכל להביא את החפץ לגנרל.‬
‫הוא לא אצלי. הוא בעולם הקנטאורים.‬
‫עולם הקנטאורים?‬
‫אוי לא! הייתי אמורה להודיע לוואמאווינק‬ ‫שהצלחתי להגיע!‬
‫ואמא-מה?‬
‫הבטחתי לחברים שלי‬ ‫שאציץ דרך השער רק לרגע‬
‫כדי להודיע שהצלחתי לעבור.‬
‫החברים שלך?‬
‫אני אסביר בדרך.‬
‫אוי לא. הם בטח ממש מודאגים.‬
‫טוב, היא בסדר. בואו נזוז.‬
‫יש לי עיסוי ספורט בעוד חצי שעה.‬ ‫ג'פיקה אמרה שהיא תוכל לשחרר את הקשרים.‬
‫לא, צ'ד. נחכה עד שסוסה תודיע לנו‬ ‫שהיא הצליחה לעבור.‬
‫אמרת "ג'פיקה"?‬
‫אבל איך אפשר לדעת שלציפור יש פנים נאות?‬
‫לא. צ'ד הוא לא ציפור. הוא ציפור-טאור.‬ ‫והפנים הנאות היו פנים אנושיות.‬
‫החלק הזה ברור, נכון?‬ ‫-אף חלק לא היה ברור.‬
‫אל תדאגי, מותק. הכול יישמע הגיוני בסוף.‬
‫אני לא יודע למה חשתי דחף לעשות את זה.‬
‫וגם, הזנב שלי מדבר עכשיו,‬
‫אבל הוא לא אומר מה שאני חושבת.‬ ‫הוא רק מספר בדיחות.‬
‫אולי כדאי שנחזור.‬
‫לא הודעתי להם שאני בסדר.‬ ‫הם לא היו נועלים את הדלת‬
‫אלא אם משהו השתבש.‬
‫האם כרגע סגרת את חריץ התחת היחיד‬ ‫בעולם הזה‬
‫שמוביל לממד המבאס?‬
‫עשיתי מה שהיה עליי לעשות.‬
‫הקסם שלי לא פועל.‬
‫את יכולה לשמור את המפתח.‬
‫הם רק רוצים לוודא שהחברה שלהם‬ ‫הצליחה לעבור. פתחי את הדלת.‬
‫איפה היא?‬ ‫-סוסה, גם הדלת השנייה נסגרה.‬
‫מה?‬
‫פתחי את הדלת וזהו.‬
‫איך את יכולה לומר זאת?‬ ‫את מבינה מה את מציעה?‬
‫תקשיבי, בבקשה.‬
‫את יודעת מה נעול שם בפנים.‬
‫כן. סוסה.‬
‫רשע בל יתואר.‬
‫כן, סוסה. ואנחנו רוצים לדעת שהיא בסדר.‬
‫כלומר, הם רוצים. לי לא אכפת.‬ ‫אבל תגידי לנו.‬
‫מה אם היא לא הצליחה לעבור לצד השני?‬
‫סוסה אחת היא מחיר קטן לשלם.‬
‫אם הוא ישתחרר,‬ ‫הוא לא ינוח עד ששני העולמות יושמדו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אנחנו לכודות כאן.‬
‫מה זה?‬
‫"שקט, הס‬ ‫התחבאו, קטנטנים‬
‫מהרו לאמצע שומקום‬
‫שירה וצחוק ימותו‬
‫מלך שומקום נושא בעקבותיו שינה נטולת חלומות‬
‫כשהממלכה שלו תגיע, זוהי עת האפלה‬
‫הס, זחלו אל התווך‬
‫תחושה שקטה וסודית של שנאה תהומית‬
‫שמגיעה לשמיים‬
‫אתם תגרמו אושר למלך שומקום‬
‫כשהוא יראה את האור‬
‫עוזב את עיניכם"‬
‫אתן…‬