EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är platt.
Titta på mig. Jag är stora Wammawink.
Häst!
Kom och se hur konstig du ser ut i lustiga huset-spegeln.
Jag ser konstig ut i alla speglar.
Någon stoppade in för många humletaurer
i fjädermadrassen.
Gjord av minnesskum.
I Kentaurvärlden
Okej. Vi kom fram till Sjöfolkstaden!
Här bor valtaur-shamanen, även känd som den Sista shamanen.
Jag förstod aldrig varför.
Det är bokstavligen ingen här.
Du menar att det är bildligt ingen här.
Hörrni...
...är vi...
...inte här?
Det verkar bara så eftersom det är sjögrabbarnas land.
De är nog under vattnet och kammar sitt brösthår,
spänner sina gälar...
lägger sina sjögrabbsägg, men på ett sexigt sätt.
Jag kvävs här nere!
Det här är det sista jag behöver.
Om du vill lära dig mer,
kan du titta i tidningen jag... de hittade.
Du gjorde tidningen. Jag hjälpte dig!
Annars skulle jag inte få plättar.
-Okej. -Det är inte ens det enda numret!
Det finns många!
Vissa hade baddräkter. Vissa hade smink.
Jag fick rita många ägg.
Jag menar...
Septembernumret. Brandmansnumret.
Semesternumret. Piratnumret.
Sportnumret. Så många nummer!
Jag skrev frågor och horoskop.
Jag gillar inte horoskop!
Jag fick sy en kudde och rita en sjögrabb på den.
Okej, Glendale. Okej!
Poängen är att det ska finnas sjögrabbar här.
Sjögrabbar?
Som jag?
Vänta. Jag…
Hej.
Jag menar…
Är du en sjögrabb?
Japp.
Är du säker?
Sjögrabbar har glansigt brösthår,
svällande gälar...
De lägger ägg så här.
Nej. Äggen kommer härifrån.
Förlåt att jag rörde din hand. Du målar fint.
Tack.
Var är de andra sjögrabbarna?
När det gäller sjögrabbar
Solfisk Sjögrabb den enda i stan.
Förutom dem.
Ni ville väl mer
Än att se solen gå ner
-Eller? -Vi ska träffa shamanen och...
Jag stoppar dig där
Jag har hört det här förut
Alla vill samma sak När de kommer söderut
Jag är ledsen Vi har inte tid
Jag har varit här för länge Blivit nåt helt annat
Jag kan inte sluta sjunga
Förlåt. Du får ursäkta min vän. Hon blir lite känslosam ibland.
-Du hette... -Solfisk Sjögrabb.
-Jag heter inte så.
Jag heter…
Det är svårt att uttala, så jag kör på Solfisk Sjögrabb.
Wammawink. Trevligt att träffas.
Okej! Klara!
-Durpleton? -Ingen bryr sig om ditt namn.
Han sa att han har spel!
Ja, jag har många spel.
Som vad?
Whack-a-mole, kasta ring Slå nånting
Spela vad du vill
Ankdamm Kasta pil
Priser i flera mil
Ni ska träffa shamanen
-Det kan dröja än -Kan dröja
Men här hos Solfisk Sjögrabb Finns inga köer
Det är ingen här
Repstege, lerduvor Mynt i skor
Korv med bröd Utan nöd
Lite läsk Inget fjäsk
Sockervadd Inget kladd!
Ni ska träffa shamanen Det kan dröja än
Men här hos Solfisk Sjögrabb Finns inga köer
Det är ju ingen här
Ni kan spela många spel När ni väntar, för all del
Gör vad ni vill
Jag vill till shamanen.
Allt förutom det
Det finns tekniskt sett en möjlighet
Din hjord få träffa Shamanen besöker oss idag
Nere på ön
Men det dröjer nog ett tag
När kommer hon? I eftermiddag? Efter solnedgången?
Ja, det kan bli i eftermiddag.
Men det är troligare att du inte träffar henne idag.
Eller den här veckan.
Okej. Jag litar inte på honom.
-Han vill ha nåt. -Jag tror…
...han vill umgås.
-Vad tror du, Häst? -Att shamanen inte är här.
Jag ser ut som ungen till två badbollar.
Jag går en sväng innan jag blir tokig.
Jösses.
Vart ska du?
Inte hem i alla fall.
Okej. Jag håller vår plats i kön.
Du sa nåt fascinerande?
Jag vet hur vi kan muntra upp Häst.
-Spela! -Det muntrar upp dig. Nej.
Exakt.
Hon verkar deppig.
Vi kan stjäla... vinna ett pris.
Då kanske jag... Häst, mår bättre.
Spel!
Du ser så fel ut.
Jaså? Det gör du också!
Jag pratade med min spegelbild.
Var inte så hård. Du ser bra ut.
Barnus? Jag ser inte hur den ser ut. Beskriv den.
Som en unge till två badbollar.
-Jag vet inte vad jag ser. -Du kan väl fråga?
Just det. Vad är du?
Jag hörde.
Jag vet inte längre.
Vi sårade dess känslor, Sean.
Är du shamanen?
Det är jag.
Solfisk Sjögrabb sa att du skulle dröja.
Gjorde han? Det är inte sant, för jag är här.
Jag kallades av din tår.
Hej, hej Trevligt att träffa dig
Jag ska välkomna dig
Och inte... Vi kan prata om bukten
Vågorna är gröna och genomskinliga
Precis under dig
Där sjöfolket gör sin grej
Om du dig nere känner Kan du finna ro bland vänner
Jag konsumerar all din smärta
Jag känner igen sorg när jag ser den
Och jag är här
Hej, hej Du tittar på min konstanta gråt
Mitt jobb är inte lätt
Jag letar efter de som blickar nedåt
De som längtar sig bortåt
Jag hjälper dem... Vi går vidare
När du inte tror att du duger När livet bara suger
Kan jag absorbera din sorg Och låta den domna bort
Du kan blekna i lycka
Och få en lugn och fridfull sista dag
Jag vill hjälpa de som lider
Jag ser överallt omkring mig
Jag delar denna vänlighet med dig
Så
Säg vad som plågar dig
Var börjar jag?
Jag har aldrig poserat för karikatyrer.
Jag gör inte karikatyrer.
Det är journalistik.
Tro mig.
Den blir väldigt smickrande.
Det räknar jag med.
Du behöver bara min nyckelbit?
De brukar komma till mig för att fly den här världen.
Det gör du också, men till en annan värld.
Inte den i min mage.
Även om jag kommer till min värld,
till Ryttare, så är jag inte densamma.
Känner hon igen mig?
Behöver hon mig?
Varför inte?
Jag känner inte igen mig.
Jag sjunger, dansar, min svans drar dåliga skämt.
Hej!
Jag är två badbollar nu.
Vem gillar inte badbollar?
Det värsta, som jag inte ens erkänt för Wammawink,
jag kanske inte känner igen Ryttare.
Ända sedan förändringarna började
har hennes ansikte börjat blekna.
Mitt starkaste minne är smärtan av att förlora henne.
-Wammawink! -Wammawink!
Kolla! Ser du? Wammawink!
-Wammawink! -Wammawink!
Allvarligt!
Jag fattar. Han vill inte umgås alls. Han vill ha Wammawink.
Vad gör du?
Varför gör du det?
Han är inte min pappa. Jag kallar dig inte pappa.
Vad har ni till Häst?
En valtaur-ring? Var fick ni den?
Vi vann den.
Mycket etiskt. Eller hur?
Den kommer att muntra upp vår Häst.
Det behövs inte.
Det skulle ju dröja innan valtaur-shamanen dök upp.
Hon tänker nog sjunga!
Nu vänder det för henne.
Hjälp mig Jag är för långt från dig
Min spegelbild är nu Främmande för mig
Så nära Men jag tror att jag är fast här
Jag förtjänar dig inte Fast du är mig så kär
Vem är hon?
Hon är skuggan av flickan som jag kände
Vem är hon?
Hon är ekot som jag jagar
Vem är hon?
Jag svor att aldrig släppa henne
Den jag höll så kär Bleknar i mitt minne
Det kräver lite djärvhet
Och ett litet uns magi
Mitt hjärta gick itu Men jag är ensam nu
Jag är vilsen och får panik
Jag borde ge mig in i det okända
Säg farväl
Till det gamla
Se på solnedgången.
Jag älskar det här.
Vår vän hoppade in i en valtaur!
Oj, mina damer. Visste ni inte att hon skulle svälja er vän?
Varför skulle vi tro det?
Du höll ju hennes plats i kön.
"Åk med valtaur-shamanen.
Resan på noll kilometer börjar med ett steg"?
"Du måste vara så här förtvivlad"?
Hörni!
Valtaur-ringen är full av små kentaurer!
Varför skulle nån välja det?
Jag försöker ge folk coola spel och karuseller.
Men alla väljer valen. Och de kommer aldrig ut igen.
Hon kommer ut.
Okej, allihop.
Vi ger Häst ett valtaur-välkomnande.
Alla?
Det är ingen här.
Var är jag?
Det är du, Benjamin.
Vad gör du här?
Jag tror jag letade efter nåt.
Jag minns inte.
Jösses. Visst är musiken härlig?
Ta mig så nära du kan.
Jag blockerar vägen!
Du kan inte simma.
Jag simmar inte. Jag står!
På vad?
På…
...där nere.
Barnus, beskriv det för mig.
Oj då. Det här blir svårt.
Zulius, fixa rep med manen.
Varför då?
Jag ska ner i blåshålet...
...tar Häst, drar i repet, så drar ni.
Okej, men blöt inte ner det.
-Conga... -Conga…
Conga.
Häst! Kom nu. Vi måste härifrån.
Du har rätt. Shuffleboard-turneringen börjar snart.
Häst, det är jag. Det är Wammawink.
Wammawink är här. Det hade varit trevligt om hon kom in
som alla andra, men hon är här, så vi ger vår nya vän
ett valtaur-välkomnande.
Du kan ge mig ett valtaur-farväl, för vi drar!
Vi ska till shuffleboard-turneringen.
Vad har du gjort?
Absorberat hennes smärta.
Alla här valde mig som sista viloplats för sin sorg.
Och jag känner deras smärta mer än någon annan.
Conga.
Allihop, titta här uppe. Se på mig.
Smärta suger. Jag fattar. Jag känner den också.
Det gör ont att minnas, men du måste.
Du måste minnas mig. Du måste minnas hjorden.
Du måste minnas Ryttare.
Ryttare?
Du måste fortsätta. Du är inte ensam om det här.
Vi är alla ömtåliga varelser Mjuka och små
Och jag vet Att livet är fullt av lidande och smärta
Men
Alla förkrossade kan finna hopp på
De mest oväntade platserna
Kärleken hittar oss Familjen hittar oss
Även om vi inte ser deras ansikten
Till och med en föräldralös flicka
Kan hitta en ny hjord
Och en krigare från en annan värld
Kan hitta kärlek så långt hemifrån
Hej, hej Trevligt att träffas
Jag trodde att alla här
saknade andra alternativ.
Om jag vetat att andarna kunde lyftas på nåt annat sätt…
Det är inte för sent.
Vad var det?
Kommer alla? Jag måste...
Så kall!
Jag ville hjälpa dem.
Men jag berövade dem livet, med dess skönhet och hårda kanter.
Ta den.
Avsluta uppdraget.
Jag vet inte vad du hittar på andra sidan.
Men de på den här sidan kommer att ställa upp,
oavsett.
Tack. Och tack, Wammawink.
Häst, vi har en present till dig. Den här viktiga scarfen.
Underbar.
Här. Jag ritade det här.
Tack?
Den är min. För journalistik. Den här är till dig.
Perfekt.
Får jag ta teckningen? Jeffica lär älska den.
Vem är Jeffica?
Min tjej.
Åh, din tjej. Ja.
Visst. Ja, till Jeffica.
Tack! Jag ska få den inramad direkt.
Vi ses.
Så går det när man gillar nån för deras personlighet.
Jag önskar att jag inte hade varit
förlamad av min egen sorg.
Skämtar du? Häst, du får vara ledsen.
Det är lugnt.
Tack, Wammawink.
Häst slipper inte kram-hejdå-zonen!
Vi säger inte adjö förrän vid revan.
Kom igen. Vi går.
Men vi vill inte.
Durpleton?
Var är resten av dig?
Det är…
Nu vet jag!
Det är som en…
Ja?
Den är borta nu!
Undertexter: Sarah Wallin Bååth