‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני מעוך.‬
‫תסתכלו עליי. אני ואמאווינק גדולה.‬
‫אוי, סוסה!‬
‫בואי תראי כמה ההשתקפות שלך‬ ‫נראית מוזרה במראה של בית השעשועים.‬
‫אני לא צריכה. אני נראית מוזר בכל מראה.‬
‫טוב, מישהי שמה יותר מדי דבור-טאורים‬
‫במזרן הקפיצים שלה.‬
‫שעשוי מספוג זיכרון.‬
‫"בעולם הקנטאורים"‬
‫בסדר, כולם. הגענו לכפר הים!‬
‫ביתה של השמאנית הלוויתאורית,‬ ‫הידועה גם בתור אחרונת השמאנים.‬
‫מעולם לא הבנתי למה קראו לה ככה,‬ ‫אבל הנה אנחנו.‬
‫אין כאן אף אחד.‬
‫אני חושב שאתה מתכוון‬ ‫שאין כאן אף אחד באופן סמלי.‬
‫כלומר, חבר'ה,‬
‫האם אנחנו‬
‫לא כאן?‬
‫זה רק נראה כאילו אין כאן אף אחד,‬ ‫כי זו ארצם של בני הים.‬
‫הם בטח מתחת למים כרגע,‬ ‫מסרקים את שיער החזה הבוהק שלהם…‬
‫מאמצים את הזימים המשתרגים שלהם…‬
‫מטילים את ביצי בני הים שלהם,‬ ‫אבל בצורה לוהטת.‬
‫אני נחנק כאן למטה!‬
‫טוב, זה הדבר האחרון שאני צריכה כרגע.‬
‫טוב, אם תרצי ללמוד עוד,‬
‫תוכלי לפנות למגזין החינוכי הזה שאני…‬ ‫שהם מצאו.‬
‫ואמאווינק, את הכנת את המגזין הזה.‬
‫אני עזרתי לך!‬
‫אמרת שאם לא אעזור לך לא אקבל עוגות צחקוק.‬
‫אוקיי, גלנדייל.‬ ‫-וזאת אפילו לא המהדורה היחידה!‬
‫יש המון!‬ ‫-זווית טובה.‬
‫חלקם לובשים בגדי ים, חלקם לובשים איפור.‬
‫הכרחת אותי לצייר המון ביצי בני ים.‬
‫טוב, כלומר…‬
‫היו מהדורת ספטמבר, מהדורת הכבאים,‬
‫מהדורת החג, מהדורת הפיראטים.‬
‫מהדורת הספורט, יש המון מהדורות!‬
‫הכרחת אותי לכתוב חידונים והורוסקופים.‬
‫אני לא אוהבת הורוסקופים!‬ ‫אני לא מאמינה בזה.‬
‫ואז הכרחת אותי לתפור כרית.‬
‫והכרחת אותי לצייר עליה בן ים.‬
‫אוקיי, גלנדייל, אוקיי!‬
‫הנקודה היא, שאמורים להיות כאן בני ים.‬
‫בני ים?‬
‫את מתכוונת, כמוני?‬
‫רגע, אני…‬
‫שלום לך.‬
‫כלומר…‬
‫אז אתה בן ים?‬
‫כן, בכבודי ובעצמי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫לבני ים יש בדרך כלל שיער חזה בוהק,‬
‫זימים משתרגים…‬
‫הם מטילים את ביציהם ככה.‬
‫לא. הביצים יוצאות למעשה מכאן.‬
‫אני מצטער שנגעתי לך ביד.‬ ‫את ציירת נהדרת, דרך אגב.‬
‫אה, תודה.‬
‫איפה שאר בני הים?‬
‫טוב, כשזה נוגע לבני ים,‬
‫סן פיש דגבר הוא היחיד בעיר.‬
‫מלבד החבר'ה האלה.‬
‫אני בטוח שלא עשיתם את כל הדרך הנה לכפר הים‬
‫"רק כדי לשבת ולצפות בשקיעה"‬
‫נכון?‬ ‫-לא. באנו הנה לראות את השמאנית, ו…‬
‫"אעצור אותך שם‬
‫את מבינה, כבר שמעתי את זה בלי סוף‬
‫כולם רוצים אותו הדבר כשהם מגיעים לחוף‬
‫לא, אני מצטערת, אין זמן, אתה מבין‬
‫אני בעולם הזה יותר מדי זמן‬ ‫תראה, הפכתי למשהו שונה‬
‫אני לא יכולה לעצור לעוד מזמור"‬
‫מצטערת. תצטרך לסלוח לחברה שלי.‬ ‫היא נעשית מעט רגשנית לפעמים.‬
‫אמרת ששמך הוא…?‬ ‫-סן פיש דגבר.‬
‫סן פיש דגבר.‬ ‫-טוב, זה לא שמי האמיתי.‬
‫שמי האמיתי הוא…‬
‫אבל קצת קשה לבטא אותו,‬ ‫אז תוכלו לקרוא לי סן פיש דגבר.‬
‫ובכן, שמי ואמאווינק. נעים לי מאוד.‬
‫טוב! הצדה!‬
‫דורפלטון!‬ ‫-מה?‬
‫לאף אחד לא אכפת איך קוראים לך.‬
‫שמעת אותו? הוא אמר שיש לו משחקים!‬
‫אה, כן. נכון. יש לי המון משחקים.‬
‫אה, כן? כמו מה?‬
‫"יש לי הכה בחפרפר, זרוק טבעת,‬ ‫זרוק כדור, הטבע ליצן‬
‫תוכלו לשחק מה שתרצו‬ ‫אל תשבו בבטלה‬
‫בקבוק חלב, בריכת ברווז, חיצים על בלונים‬
‫ציירו את הפרצוף, פרסים עד הירח‬
‫אם באתם לראות את השמאנית‬
‫יכול להיות שתחכו הרבה זמן‬ ‫-הרבה זמן‬
‫למזלכם, אצל סן פיש דגבר, לא תחכו בתור‬
‫כי אין כאן אף אחד!‬
‫סולם חבלים, ירי צלחות, מטבע למגף‬
‫לטפו דולפין, אכלו נקניקיה,‬ ‫קלעו לסל, זכו בפרס‬
‫עוד נקניקיה, וגם שתייה, רטייה, מטבעות זהב‬
‫איכלו הרבה צמר גפן מתוק ותשמרו מקום!‬
‫אם באתם לראות את השמאנית‬ ‫יכול להיות שתחכו הרבה זמן‬
‫למזלכם, אצל סן פיש דגבר, לא תחכו בתור‬
‫כי אין כאן אף אחד!‬
‫יש המון משחקים לחטוף בזמן שמחכים על החוף‬
‫אז עשו מה שבא לכם לעשות"‬
‫אני רוצה לראות את השמאנית.‬
‫"הכול חוץ מזה‬
‫כלומר, מבחינה טכנית יש אפשרות‬
‫שהעדר שלכם יזכה לראות היום‬ ‫את השמאנית ממש כאן‬
‫באי‬
‫הניחוש שלי? סיכוי ממש אפסי‬
‫מתי השמאנית תגיע הנה?‬ ‫מאוחר יותר אחר הצהריים? אחרי השקיעה?‬
‫כן, את מבינה, אולי אחר הצהריים.‬
‫אבל סביר הרבה יותר שלא תראי אותה היום.‬
‫או השבוע. רוצים אסימונים בחינם?‬
‫טוב, חבר'ה. אני לא בוטח בו, אפילו לא קצת.‬
‫אני חושב שהוא רוצה משהו.‬ ‫-אני חושב…‬
‫שהוא סתם רוצה לבלות.‬
‫מה את חושבת, סוסה?‬ ‫-אני חושבת שהשמאנית לא כאן.‬
‫אני חושבת שאני נראית כמו שני כדורי חוף‬ ‫שעשו ילד מוזר.‬
‫אני חושבת שאצא לסיבוב‬ ‫לפני שאתחרפן לגמרי.‬
‫אוי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לא הביתה בקרוב.‬
‫אוקיי. אשמור לנו את המקום בתור.‬
‫אמרת משהו שריתק אותי לפתע?‬
‫אני יודע איך נוכל לעודד את סוסה.‬
‫נשחק משחקים!‬ ‫-זה יעודד אותך. לא.‬
‫בדיוק.‬
‫היא באמת נראית מצוברחת.‬
‫אולי נוכל לגנוב עבורה… לזכות עבורה בפרס.‬
‫זה אולי יגרום לי… לסוסה, להרגיש טוב יותר.‬
‫משחקים!‬
‫זה פשוט נראה מעוות לגמרי.‬
‫כן? אז גם את נראית מעוותת!‬
‫אני יודעת. דיברתי להשתקפות שלי.‬
‫היי, בחייך. אל תרדי על עצמך כל כך.‬ ‫את נראית בסדר גמור.‬
‫היי, בארנוס? אני לא רואה‬ ‫איך הדבר הזה נראה. תאר לי אותו.‬
‫הוא נראה כמו שני כדורי חוף שעשו ילד מוזר.‬
‫אני לא באמת יודע על מה אני מסתכל.‬ ‫-אולי תשאל אותו?‬
‫אה, כן. היי, מה את?‬
‫שמעתי אותו.‬
‫אני כבר לא יודעת מה אני.‬
‫אני חושב שפגענו ברגשות שלו, שון.‬
‫את השמאנית?‬
‫אכן.‬
‫אבל סן פיש דגבר אמר‬ ‫שיעבור הרבה זמן לפני שתחזרי.‬
‫כך הוא אמר?‬ ‫ובכן, ברור שזה לא נכון, כי אני כאן.‬
‫הדמעה שלך זימנה אותי.‬
‫"שלום, שלום, טוב לפגוש אותך‬
‫באתי לברכך לשלום‬
‫ולא… אולי נדבר על המפרץ?‬
‫המפרץ שלי, גליו ירוקים ושקופים‬
‫ממש מתחתך‬
‫היכן שבני הים שוחים ומשחקים‬
‫ואם את חשה עצבות‬ ‫יש מקום שמתאים לך מאוד‬
‫בתוכי‬ ‫אני מבטיחה שאסלק את כל כאבייך‬
‫אני מזהה עצבות כשאני נתקלת בה‬
‫ואני כאן כדי שלא תרגישי כך יותר לעולם‬
‫שלום, שלום, אני רואה שאת בוהה‬ ‫בעיני שלא חדלה להזיל דמעה‬
‫לא קל לעשות מה שאני עושה‬
‫אבל עליי להמשיך לחפש את משמיעי האנחה‬
‫את העצובים שמחפשים תשובה‬
‫אעזור להם… בואי נמשיך‬
‫כשאת בדיכאון, כשהחיים הם אסון‬
‫אוכל לספוג את צערך ולשכך אותו עד הסוף‬
‫תוכלי להתפוגג בשלווה מבורכת‬
‫וליהנות מיום נינוח, שמח ואחרון‬
‫אני רוצה לעזור ליצורים סובלים‬
‫שאני רואה בכל מקום‬
‫זו העזרה שאוכל להושיט‬
‫אם כך‬
‫ספרי לי מה מטריד אותך, ילדה"‬
‫איפה להתחיל?‬
‫מעולם לא דגמנתי לציור קריקטורה.‬
‫הו, אני לא מציירת קריקטורות.‬
‫זו עיתונאות.‬
‫סמוך עליי.‬
‫זה יהיה מחמיא ביותר.‬
‫אני סומך על זה.‬
‫אז את רק צריכה את חלק המפתח שלי?‬
‫בדרך כלל, כשמישהו מגיע אליי,‬ ‫הוא רוצה לברוח מהעולם הזה.‬
‫וטכנית, גם את רוצה לברוח, רק לעולם אחר.‬
‫לא לעולם שבתוך הבטן שלי.‬
‫אבל זאת הבעיה האמיתית.‬ ‫אפילו אם אצליח לחזור לעולם שלי,‬
‫לא אהיה הסוסה שריידר זוכרת.‬
‫היא תזהה אותי בכלל?‬
‫היא עדיין תזדקק לי?‬
‫למה לא?‬
‫אני אפילו לא מזהה את עצמי.‬
‫אני שרה, אני רוקדת,‬ ‫הזנב שלי מספר בדיחות קרש.‬
‫היי-או!‬
‫אני מניחה שאני שני כדורי חוף עכשיו.‬
‫מי לא אוהב כדורי חוף?‬
‫והחלק הכי גרוע,‬ ‫ואפילו לא הודיתי בזה בפני ואמאווינק…‬
‫אני אפילו לא יודעת אם אזהה את ריידר.‬
‫מאז שהשינויים האלה החלו,‬
‫הפנים שלה החלו להתפוגג מהזיכרון שלי.‬
‫אני עוצמת עיניים, והזיכרון החזק ביותר שלי‬ ‫הוא הכאב על כך שאיבדתי אותה.‬
‫ואמאווינק!‬ ‫-ואמאווינק!‬
‫תסתכלי, ואמאווינק!‬
‫ואמאווינק!‬ ‫-ואמאווינק!‬
‫ואמאווינק! ברצינות!‬
‫אה, אני מבין. הוא לא רוצה לבלות בכלל.‬
‫הוא רוצה את ואמאווינק.‬
‫מה את עושה?‬
‫למה את עושה?‬
‫טוב, הוא לא אבא שלי.‬
‫היי, אני לא קורא לך "אבא".‬ ‫-תירגעו.‬
‫תראו לי מה הבאתם לסוסה.‬
‫מצוף לוויתאורית? איפה השגתם אותו?‬
‫זכינו בו.‬
‫בצורה אתית מאוד. נכון, חבר'ה?‬
‫זה הדבר המושלם לעידוד סוסה שלנו.‬
‫לא נראה לי שתצטרכו לעודד אותה.‬
‫אמרת שייקח הרבה זמן עד שהלוויתאורית תופיע.‬
‫נראה שהיא עומדת לשיר!‬
‫נראה שהמצב שלה ממש השתפר, חבר'ה.‬
‫"עזרי לי‬ ‫אני חושבת שהלכתי רחוק מדי‬
‫ההשתקפות שלי הפכה זרה לי‬
‫כה קרובה‬ ‫אבל מרגישה שאני עומדת במקום‬
‫אני לא ראויה לך עכשיו שפנייך הפכו לחלום‬
‫מי היא?‬
‫היא הרוח של הנערה שהכרתי פעם‬
‫מי היא?‬
‫היא ההד אחריו אני רודפת‬
‫מי היא?‬
‫נשבעתי שלעולם לא אתן לה ללכת‬
‫ועכשיו זו שנצרתי בלבי נמחקת ממוחי‬
‫זה מצריך תעוזה‬
‫ומעט קסם‬
‫הלכתי בדרכי, אבל עכשיו אני לבדי‬
‫אבודה ומבוהלת‬
‫אני חושבת שעליי לצאת אל הבלתי נודע‬
‫אז היפרדו לשלום‬
‫מהישן"‬
‫תראו את השקיעה הזאת.‬
‫מת על השעה הזאת ביום.‬
‫החברה שלנו קפצה לתוך לוויתאורית,‬ ‫חתיכת פסיכופט!‬
‫היי, בנות. לא ידעתן‬ ‫שהיא תבלע את החברה שלכן?‬
‫לא!‬ ‫-למה שננחש את זה?‬
‫אבל שמרתם לה את המקום בתור.‬
‫"עלו על הלוויתאורית השמאנית.‬
‫מסע של אפס מילין מתחיל בצעד אחד"?‬
‫"עליכם להיות מיואשים ברמה הזו כדי לעלות"?‬
‫חבר'ה!‬
‫מצוף הלוויתאורית מלא בקנטאורים קטנים!‬
‫למה שמישהו יבחר לעשות את זה?‬
‫אני מנסה לספק לאנשים עיסוקים מהנים.‬ ‫יש לי כל מיני משחקים ומתקנים מגניבים.‬
‫אבל כולם תמיד בוחרים בלווייתנית.‬ ‫והם לא יוצאים בחזרה.‬
‫הו, היא תצא.‬
‫טוב, כולם.‬
‫בואו נעניק לחברתנו החדשה סוסה‬ ‫קבלת פנים לוויתאורית.‬
‫כולם?‬
‫אין כאן אף אחד.‬
‫איפה אני?‬
‫זה רק אתה, ג'ברי.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני חושב שחיפשתי משהו.‬
‫אני לא זוכר.‬
‫אוי, בחיי. נכון שזאת מוזיקה נהדרת?‬
‫תקרבו אותי כמה שיותר.‬
‫אני אחסום לה את הדרך!‬
‫דורפלטון, אתה לא יודע לשחות.‬
‫אני לא שוחה. אני עומד!‬
‫על מה?‬
‫על…‬
‫שם למטה.‬
‫בארנוס, תאר לי את זה.‬
‫אוי, בחיי. זה יהיה קשה.‬
‫זוליוס, צור לי חבל בעזרת הרעמה המעוצבת.‬
‫בשביל מה?‬
‫אני ארד בחור הנשיפה…‬ ‫-חורים!‬
‫…אביא את סוסה, אמשוך בחבל,‬ ‫ואז תדע מתי להעלות אותנו.‬
‫בסדר, אבל אל תרטיבי אותה.‬
‫קונגה…‬ ‫-קונגה…‬
‫קונגה.‬
‫סוסה! בואי. אנחנו חייבות לצאת מכאן.‬
‫את צודקת. טורניר הדסקיות מתחיל עוד מעט.‬
‫סוסה, זאת אני. זאת ואמאווינק.‬
‫טוב, כולם. ואמאווינק פה.‬ ‫היה נחמד אם היא הייתה מגיעה‬
‫כמו כל האחרים, אבל עכשיו היא כאן,‬ ‫אז בואו נעניק לחברתנו החדשה‬
‫קבלת פנים לוויתאורית.‬
‫את יכולה להעניק לי פרידה לוויתאורית,‬ ‫כי אנחנו הולכות!‬
‫כן. אנחנו הולכות לטורניר הדסקיות.‬
‫מה עשית לה?‬
‫ספגתי את כאבה.‬
‫כולם כאן בחרו בי‬ ‫כמקום המנוחה האחרון של צערם.‬
‫ואני חשה את כאבם יותר מכל אחד אחר.‬
‫קונגה.‬
‫היי, כולם. תסתכלו הנה. כן, תסתכלו עליי.‬
‫כאב זה על הפנים. אני מבינה.‬
‫אני גם חשה כאב.‬
‫אני יודעת שכואב לזכור, אבל אתם חייבים.‬
‫את חייבת לזכור אותי.‬ ‫את חייבת לזכור את העדר.‬
‫את חייבת לזכור את ריידר.‬
‫ריידר?‬
‫אתם חייבים להמשיך. אתם לא לבד.‬
‫"אנחנו יצורים שבריריים‬ ‫רכים וקטנים‬
‫הו, אני יודעת שהחיים מלאים סבל וכאב‬
‫אבל‬
‫כל השבורים יכולים למצוא תקווה‬
‫במקומות הכי מפתיעים‬
‫האהבה עדיין מוצאת אותנו‬ ‫המשפחה מוצאת אותנו‬
‫אפילו אם לא נזהה את פניהם‬
‫גם תינוקת יתומה‬
‫יכולה למצוא עדר חדש משלה‬
‫ולוחמת מעולם אחר‬
‫יכולה למצוא אהבה הרחק מהבית‬
‫שלום, שלום, טוב לפגוש אותך"‬
‫חשבתי שכולם באו אליי‬
‫כי לא היו להם אפשרויות אחרות.‬
‫אם הייתי יודעת שיש דרך אחרת לרומם את רוחם…‬
‫לא מאוחר מדי.‬
‫מה זה היה?‬
‫כולם באים? אני צריכה… רגע.‬
‫קר!‬
‫חשבתי שאני עוזרת.‬
‫אבל מנעתי מהם את החיים,‬ ‫עם היופי שלהם והקצוות המחוספסים.‬
‫קחי אותו.‬
‫סיימי את המשימה שלך.‬
‫איני יודעת מה תמצאי בצד השני של השער.‬
‫אבל אני יודעת שבצד הזה‬ ‫יהיו כאלו שיעמדו לצדך ‬
‫ולא משנה מה.‬
‫תודה. ותודה, ואמאווינק‬‫.‬
‫סוסה, קנינו לך מתנת פרידה,‬ ‫הצעיף החשוב הזה.‬
‫אני מתה עליו.‬
‫קחי. ציירתי את זה.‬
‫תודה?‬
‫זה ציור שלי. עיתונאות.‬
‫זה בשבילך.‬
‫הוא מושלם.‬
‫היי, אכפת לך שאקח את הציור המגניב‬ ‫שבו ציירת אותי? ג'פיקה תמות עליו.‬
‫מי זאת ג'פיקה?‬
‫החברה שלי.‬
‫אה, החברה שלך. אה, כן.‬
‫כן, בטח. כן, בשביל ג'פיקה.‬
‫מגניב. תודה! אקח את זה ישר למסגור.‬
‫להתראות, חברה.‬
‫זה מה שאני מקבלת כשאני מחבבת מישהו‬ ‫בזכות האישיות שלו.‬
‫חבל שביליתי‬ ‫את אחד הימים האחרונים שלי איתכם‬
‫בשיתוק עצבות מוחלט.‬
‫את צוחקת? סוסה, מותר לך להיות עצובה.‬
‫זה סבבה.‬
‫תודה, ואמאווינק‬‫.‬
‫סוסה לא תוכל לברוח מאזור החיבוקים!‬
‫לא ניפרד לפני שנגיע לשער.‬
‫בואו, חבר'ה. נזוז.‬
‫אבל אנחנו לא רוצים.‬
‫דורפלטון?‬
‫איפה שאר הגוף שלך?‬
‫זה…‬
‫אה, יש לי!‬
‫זה סוג של…‬
‫כן?‬
‫לא משנה! זה הלך!‬