ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
У Кентавросвіті
Такий підйом.
Так їсти хочу.
Таке рівне.
І неживе.
Без образ, Конячко.
Ви можете припинити жалітися?
Чому б це? Це ти нас прокляла, побивши тих шаманів.
Ти також їх бив.
Ми не прокляті, ясно? Ми лиш маємо йти далі.
Крім того, ми на крок ближче до наступного уламку.
Обережно, уламок за уламком
У нас 6127 уламків клю…
Кл… Ул… Клямків… Уламків ключа
Три.
Їх три, друже. Ще три уламки. Плюс Вотербейбі. Технічно…
Правильно.
Бо якщо цифра три впаде на бік, то виглядатиме як дупа, яка впала на бік.
Обережно, дупа за дупою
Замовкніть, усі ви.
А ще, нема за що. Я знайшов їжу.
Що це таке?
Що? Це? Я не знаю.
Ви їстимете чи ні? Я в тумані.
Круто, але це не їжа, Чед.
Так, я знав. Гаразд. Віднесу назад.
Я лиш хотів допомогти, на відміну від декого.
Не їж це! Я ж кажу, це не їжа.
-Тоді що нам їсти? -Я не голодна.
Але якщо ви голодні, то знайдіть собі їжу. Справжню їжу.
-Як це? -Ні.
-Це? -Ні.
-Пане? Агов? -Їжу! Справжню, їстівну їжу!
-Прошу! -Що?
Прошу, пане
Мені цікаво, пане
Чекай. Ти це мені?
Не могли б ви зупинитися на хвилинку І поговорити
Можете зробити мене розумним?
-Розумним -Розумним
Гаразд. Що ти хочеш знати?
Агов, пане
Я завжди любив свої ням-ням
Але я знаю лише як їх їсти Тому я питаю вас, пане
-Звідки береться їжа? -Звідки береться їжа?
Ой, ні.
Для цього хлопця Це було б дуже корисно
Якби ви допомогли йому зрозуміти
Звідки беруться його улюблені ласощі Які він любить їсти
Де вони живуть Поки не опиняються у його животі
-Ти справді не знаєш? -Так-так-так.
Прошу, пане
-Я не хочу бути дурником -Дурником
Я просто голодний І хочу дещо дізнатися
Містере, скажіть
Звідки береться їжа?
Ти справді не знаєш, як знайти їжу? Треба лиш…
І тоді Вершниця дає тобі їсти.
Гадаю, моя їжа з'являється з рук Вершниці, тоді ваша з'являється із…
Хто за те, щоб розбудити шефа?
Я.
Я так хочу сміхунців
із сміхунцями збоку і сміхунцями зверху.
Вона не може. Ясно? Ми не будитимемо її через таку дурницю як їжа. Я все зроблю.
-Що це за звук? -Гадаю, це живіт Ґлендейл.
-Це не мій живіт! -Здається, звук йде згори.
Ходімо. За мною.
Вже близько. Дуже близько.
Привіт.
Ти не знаєш, де можна знайти їжу?
Глибоко в безодні, падає тінь
Тижнями вона дрімала
Поки не пройшов весняний дощ Який очистив пісок та багно
Коли він прокинеться То ревітиме від голоду
І так ви дізнаєтеся Що час ховатися
Час ховатися
Ведметавр підкрадеться
Налякає вас, вкраде вашу дитину
Готуйтеся, що станете їжею Тому обережно
Всі ви маленькі й молоді То ж, краще тікайте
Не дайте йому себе схопити У свої кращі роки
Час ховатися
-Дивно. -Дивно?
Ні, це було жахливо. Ти чула, про що вони співали?
Вони сказали, що там ведметавр, і, що він вкраде твою дитину.
Ні, очевидно, пісня була про схованки.
Отже, ми будемо тягнути червотаврів, щоб вияснити, хто ховається,
а хто шукає.
Ніхто не ховається і ніхто нікого не шукає.
Ваммавінк дозволила б пограти у схованки.
Я не люблю, коли щось вологе потрапляє у мій живіт.
Агов! Чому ви не накриєтеся вишуканим хутром Ваммавінк?
-Так, вже краще. -Добре. Знайдемо, де сховатися від дощу.
Заходьте.
Хіба ведметаври не живуть у печерах?
Ти сказала ведметаври? Стоп. Вони існують?
Нам про це співали.
Так. Там були банджо й усяке таке.
Було гарно.
Чорт. Якщо вони співали про це, то це правда!
Гадаю, вони можуть існувати, але тут пусто.
Друже, використай блиско-блимки.
Є тут ведметаври?
Агов?
Ведметавра немає,
але здається, там п'ять коней.
Там нуль коней. Це відлуння.
Нуль. Правильно. Бо якщо нуль стоїть прямо,
то виглядає як печера, що стоїть прямо.
Жодних ведметаврів.
Але ціла купа їжі!
Дай одну.
-Повторюю, це не їжа! -Що за…
Конячко, якщо тут ніхто не живе, чому тут всі ці речі?
Гаразд. Тут хтось живе, але зараз його тут немає.
Тому ми відсидимося до закінчення дощу.
Я піду й знайду щось поїсти. Ви лишайтеся тут і не робіть…
дурниць.
Ми це зробили! Так!
Господи. Я ще не пішла, а ти застрягла у…
черевику.
-Звідки тут людський черевик? -Ну ж бо! Вилазь!
Ваммавінк врятувала нас!
Що б ми робили без тебе?
Вона нас врятувала, але ми тут застрягли.
Яка ти дурна. Ми не застрягли, ясно?
Дозволь тебе навчити дечого про печери.
У печері завжди один вхід з одного кінця і другий – з другого.
-Це як твій рот пов'язаний з… -Ні.
…ніздрями. Ясно?
Я не неуч. Чекай. Ніздрі.
Це три дірки. Так, три.
-В нас втричі більше шансів. -Слухай!
Ми знайдемо інший вхід. Сюди. Я черговий з питань входів.
З кожною діркою Що нагадує ніздрі
Дірки!
Яких немає. Як я й підозрював,
це одна з рідкісних печер, що не мають двох чи трьох входів.
Я проб'ю її своїм сильним дзьобом.
Це що…
Ви воювали з ними?
Так.
-Але ми воюємо з ними в моєму світі. -Вони звуться мінотаврами.
Я ніколи не бачив їх, але чув, що вони неприємні.
Але погляньте! У них тіла плавців, це непогано.
Так. Шикарний тулуб.
-О, так. -Дивіться! Конячка!
І погляньте, тут пухлина.
То ось як виглядає Вершниця.
Чудові малюнки. Чому ти не казала, що любиш малювати?
-Коли б я… -У мене зауваження!
-Я цього не малювала! -Забудьте.
Та вони напрочуд точні.
То ж, якщо це не твої чудові малюнки, то чиї вони?
Хто ще у Кентавросвіті знає про коней на вершників?
Знаю, тут купа питань, але спершу треба вибратися звідси.
О, звісно. І як ми це зробимо,
коли величезний сплячий ведметавр закрив вихід, Конячко?
Якраз хотіла сказати, Чед. Отже, я буду приманкою,
заведу його надто далеко, щоб ви могли пробити вихід.
Це найдурніша ідея.
Ваммавінк, вставай.
Ти маєш відштовхнути його магічним ударом.
Я сказала, що все владнаю!
Так само, як ти знайшла їжу та безпечне місце?
-Так, владнаєш. Ні, не владнаєш. -Знайшов другу діру, Чед?
-Так я й думала. -Справді, Конячко?
Нас би тут не було, якби ми були деінде, Конячко!
Так. Це правильно.
Народ?
Я не чула від тебе хороших ідей.
Я щойно сказав. Ми маємо розбудити Ваммавінк.
Народ, нам краще…
Цього не буде!
Дай їй поспати!
Як вона спатиме, якщо ти кричиш?
Я не кричу! Це ти кричиш, Чед!
Я кричу, бо не чую себе через твої крики!
Ненавиджу, коли ви сваритеся. Погляньте, що я роблю через вас!
Так. Поглянь, що вона робить через тебе.
Вона ніколи цього не робила.
-Народ? -Що?
Тікайте.
Дякую тобі.
Відчайдушні часи потребують відчайдушних дій.
Біжіть!
Мені це не подобається.
Агов!
Хутро Ваммавінк не дасть намокнути.
Її було важко нести.
Гадаю, ви засмучені через Конячку, так?
Гарна була спроба.
Ставлю тверду четвірку з десяти.
Про що ти?
Слухайте, нам треба прийняти той факт, що вона не повернеться з печери.
Тобто, що тут поробиш?
Ваммавінк, вставай! Я не хочу, щоб головним був Чед!
Я починаю непокоїтися.
Де ти це взяв?
Чітка вимова.
Та це не твій аксесуар.
Звідки ти знаєш про мій світ?
Ти шаман?
Ні, але я вивчаю історію.
То це твої фрески?
Моя робота більш творча й витончена.
Що за…
Я покажу тобі свою колекцію
Ці цікаві речі зроблені мною
Це маленькі предмети
Що розкажуть історію Війни, що лякає наші землі
Розумієш, фреска не зобразить
Бій так, як мої руки
У мене було стільки часу на самоті
Мені приємно Поділитися цим із тобою
Гадаю, ти чула Що час ховатися
Усі ці погані рядки дитячих віршиків Вони не цінять мою роботу
Для них, я дивний старий ведмідь
Вони не бачать моїх почуттів
Добре, це трохи складно
Тобто, я поважаю колекціонерів
Та мені треба йти
Так, я просто… Я піду.
У мене є лицар У мене є орда
У мене також є пригнічені кентаври
У мене навіть є їхня маленька зброя
Та мені не вистачає тебе
Ні!
Розряд!
Ми її втрачаємо!
Ні, вона спить.
Я про Конячку!
Доброго ранку, рідні, друзі та друзі, які стали ріднею.
Ми готові шамандрувати до наступного шамана?
Дехто зголоднів.
Усім сміхунців!
Ґлендейл, Дерплтон, Чед, Зуліус, Конячка.
-Як смачно! -Стадо?
Де Конячка?
-Нарешті. Сміхунці. -Ведмідь. Печера. Б'ється.
Не було іншої діри.
Зойк.
Конячко!
Не йди сюди! Тобі не варто з цим стикатися!
Це заощадить мені купу часу.
Зазвичай, я брав брусок дерева,
обтесував його, щоб почала з'являтися фігура.
Та з тобою, я зразу можу приступати до покриття лаком.
Впевнена, що хочеш лишитися у цій позі? Ти стоятимеш так вічність.
Я так не думаю. Я маю повернутися на війну.
Справжню війну, де люди використовують справжні мечі, луки та стріли, а не…
Що це? Морква?
Це спис.
Взагалі-то, це морква. Списи мають гострий металевий наконечник.
Будь-які вади моєї колекції легко пояснюються якістю матеріалу.
Це не пояснює, чому в тебе такі малі дерев'яні шамани.
Вони вдвічі менші за свій розмір.
Ти нічого не знаєш про дерев'яних шаманів!
Може й ні, але я знаю, що мінотаври сідають одне на одного під час битви.
Ні.
Так.
-Ні. -Так.
Фрески доводять, що я правий.
«Мінотаври сідають одне на одного під час битви».
Неправильно. Бачиш?
Досить гратися в героїв, Конячко! На рахунок два я йду!
-Один. -Тікайте!
Навіть не дійшли до двох.
Це було близько.
Але я його переграла! Я змусила його думати, що я дурненька,
коли насправді, я була тією самою Конячкою, що й завжди!
Тією самою! Інший день, Конячка та сама.
Що? Чого витріщилися?
Чорт. Щось із зубами?
Справа не в зубах.
Більше у цій області.
Що? Що таке?
Що?
Господи!
Що зі мною сталося?
Цей тупий напівпотворний напівведмідь зачарував мене.
-Я маю змусити його все виправити. -Ні.
Це складна магія, як для ведметавра.
Що робити? Я не можу повернутися до Вершниці у такому вигляді.
Я думаю, що ти чудово виглядаєш.,
Наша маленька дівчинка росте.
Поспішаймо! Ми маємо відвідати ще трьох шаманів.
Ходімо. Ми все вияснимо.
Їжа береться від любові!
Це дійсно так, Дерплтон. Дійсно так.
Боже, подивіться, як далеко ви зайшли, поки я спала.
Наступний шаман має бути прямо за схилом.
Так, без проблем.
Конячка постійно хотіла тебе розбудити, але я знав, що ми впораємося.
Усе ближче й ближче.
Розумна Конячка.
Переклад субтитрів: Вячеслав Пунько