‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎În Centauria
‎Ce abrupt!
‎Mi-e foame!
‎Ce turtit!
‎Și anost!
‎Fără supărare, Calule!
‎Nu vă mai plângeți atât!
‎De ce? Tu ne-a ruinat, ‎lovindu-i pe șamani.
‎Și tu i-ai lovit!
‎Nu suntem ruinați, da? ‎Trebuie să continuăm!
‎În plus, progresăm ‎către următoarea bucată din cheie.
‎Cu bucăți mici, dar sigure
‎Mai avem 6.127 de bucăți de che…
‎Bu… Che… Buche… Bucăți de cheie rămase
‎Trei!
‎Sunt trei. Încă trei. Și Hipo-puiul. Deci…
‎Așa e!
‎Dacă numărul trei cade într-o parte, ‎arată ca un fund căzut într-o parte.
‎Fiți atenți la numărul trei!
‎Faceți liniște!
‎Am făcut rost de hrană.
‎- Ce mai e și asta? ‎- Cine? Asta? Nu știu.
‎- Mâncați sau nu? Sunt amețit. ‎- Bine, dar nu e mâncare, Ched.
‎Da, știam asta! Bine! O pun la loc.
‎Încerc să ajut, nu ca alții…
‎Nu mânca! Am zis că nu e mâncare.
‎- Atunci, ce să mâncăm? ‎- Nu mi-e foame.
‎Dar dacă ție îți este, ‎ar trebui să cauți de mâncare.
‎- Ca asta? ‎- Nu.
‎- Asta? ‎- Nu.
‎- Domnule? Alo? ‎- Ceva comestibil!
‎- Te rog! ‎- Ce?
‎Te rog, domnule
‎Sunt cât se poate de curios
‎Vorbește cu mine?
‎Vrei să discuți cu mine puțin?
‎Mă poți învăța să fiu mai deștept?
‎Mai deștept
‎Bine. Ce vrei să știi?
‎Hei, domnule
‎Mi-a plăcut mereu mâncarea bună
‎Dar știu doar cum s-o mănânc ‎Așa că te întreb, domnule
‎- De unde vine mâncarea? ‎- De unde vine mâncarea?
‎O, nu!
‎Știi că ar însemna enorm ‎Pentru acest tânăr
‎Dacă l-ai ajuta să înțeleagă
‎De unde vin plăcerile lui ‎Ceea ce-i place să mănânce
‎Înainte să le pună în stomac
‎- Chiar nu știi? ‎- Jeleuri!
‎Te rog, domnule
‎- Nu vreau să fiu un tontălău ‎- Tontălău
‎Mi-e foame și vreau informații
‎Domnule, te rog
‎De unde vine mâncarea?
‎Chiar nu știi? Trebuie doar să…
‎Și Călărețul bagă mâncare acolo.
‎Mâncarea mea vine de la Călăreț. ‎A ta vine de la…
‎Cine e de acord să trezim bucătarul?
‎Eu!
‎Poftesc după chico-prăjituri,
‎cu garnitură de chico-prăjituri ‎și chico-prăjituri pe deasupra.
‎Doarme. Bine?
‎Nu o trezim din acest motiv prostesc. ‎Mă descurc eu!
‎Ce se aude?
‎- Cred că e stomacul lui Glendale. ‎- Nu e!
‎Pare să vină de acolo. Haideți! Urmați-mă!
‎E aproape, foarte aproape.
‎Bună!
‎Știi unde am putea găsi mâncare?
‎Acolo, în adâncuri, o umbră pândește
‎Săptămâni întregi pândește ‎Până când ploaia de primăvară curăță tot
‎Când se trezește, urlă de foame
‎Și așa știți că e timpul să vă ascundeți
‎Să ne ascundem
‎Urstaurul se va furișa ‎Te va speria, îți va fura copilul
‎Te va servi pe post de gustare ‎Așa că fii atent
‎Voi, cei tineri, începeți să alergați
‎Să nu-i cădeți pradă ‎Sunteți în floarea vârstei
‎E timpul să ne ascundem
‎- Ce ciudat! ‎- Ciudat?
‎Nu, a fost oribil! ‎N-ai auzit despre ce cântau?
‎Au spus că e un urstaur acolo ‎și că o să-ți fure copilul.
‎Nu. Cântecul spunea să te ascunzi.
‎Așa că vom trage viermtauri ‎ca să vedem cine se ascunde și cine caută.
‎Nimeni nu caută și nimeni nu se ascunde.
‎Wammawink ne-ar lăsa să ne jucăm.
‎Nu-mi place când intră chestii ude ‎în stomacul meu portal.
‎De ce e Wammawink accesoriul tău șic?
‎- Acum mă simt mai bine. ‎- Bine. Așteptăm să stea ploaia.
‎Intrați!
‎Urstaurii nu trăiesc în peșteri?
‎Ai spus urstauri? Sunt adevărați?
‎Au cântat despre ei.
‎Da. Au cântat și la banjo.
‎A fost foarte frumos.
‎Dacă au cântat despre asta, ‎așa trebuie să fie!
‎Poate există, dar asta e goală. ‎Ochii-lanternă, amice!
‎E vreun urstaur pe aici?
‎Alo?
‎Nu e niciun urstaur, ‎dar parcă sunt cinci cai acolo.
‎Sunt zero cai acolo. E doar un ecou.
‎Zero. Așa e! Dacă numărul zero stă drept, ‎arată ca o peșteră dreaptă.
‎Niciun urstaur.
‎- Dar e plin de mâncare! ‎- Hei, dă-mi și mie!
‎- Din nou! Nu e mâncare. ‎- Ce…
‎Calule, dacă nu locuiește nimeni aici, ‎de ce sunt toate astea…
‎Bine. Cineva locuiește aici, ‎dar nu-i aici.
‎Ne vom adăposti, până se oprește ploaia.
‎Mă duc să caut mâncare. ‎Voi stați aici și să nu faceți vreo…
‎prostie…
‎Am reușit! Da!
‎Nici n-am plecat ‎și ți-ai prins capul într-un…
‎pantof.
‎- Ce caută un pantof aici? ‎- Hai! Ieși!
‎Wammawink ne-a salvat!
‎Ce ne-am face fără tine?
‎Ne-a salvat, dar suntem blocați aici.
‎Ce prostie! Nu suntem blocați, da? ‎Să te învăț cum e cu peșterile!
‎O peșteră are găuri la ambele capete.
‎- Precum gura ta și… ‎- Nu!
‎Nările! Bine?
‎Nu sunt păgân. Stai! Nările. ‎Sunt trei găuri. Da, trei…
‎- Ne triplează șansele. ‎- Atenție!
‎Trebuie să găsim cealaltă gaură. ‎Pe aici! Sunt la datorie.
‎Găuri în formă de nări…
‎Găuri‎!
‎Nu are găuri. Așa cum am bănuit, ‎e o peșteră fără două-trei găuri.
‎O să-mi folosesc ciocul ca să fac una.
‎Asta e…
‎V-ați luptat cu ei?
‎Da!
‎Sunt și inamicii lumii mele.
‎Se numeau minotauri.
‎Nu i-am văzut pe viu, ‎dar n-am auzit de bine. Iată!
‎Arată bine. E ceva!
‎Da. Arată bine la piept.
‎- Da! ‎- Uite! Un cal.
‎Și uite! Are ceva atașat de spate!
‎Deci așa arată un Călăreț.
‎E foarte drăguț. ‎De ce nu ne-ai zis că pictezi?
‎- Când aș fi… ‎- Eu am notițe!
‎- N-am pictat eu! ‎- Nu contează.
‎Dar sunt surprinzător de exacte.
‎Dacă n-ai pictat tu, atunci cine?
‎Cine ar mai ști despre cai și călăreți?
‎Știu. Și eu mă întreb, ‎dar trebuie să ieșim de aici.
‎Da, sigur! Și cum să facem asta ‎când un urstaur uriaș blochează ieșirea?
‎Ajungeam și la asta! Îl voi ademeni ‎departe de ieșire, ca să o luați la fugă.
‎Ce idee proastă! Wammawink, scoală-te!
‎- Vrem să-l pocnești pe tipul ăsta. ‎- Ți-am zis că mă descurc!
‎Așa cum trebuia să ne oferi ‎mâncare și adăpost? Nu te descurci.
‎Ai găsit a doua gaură, Ched?
‎- Asta ziceam și eu… ‎- Da?
‎N-am fi aici, dacă am fi fost altundeva!
‎Da. E logic.
‎Prieteni?
‎Nici tu n-ai avut idei grozave.
‎Ba da! Să o trezim pe Wammawink!
‎Ar trebui să…
‎Nu se va întâmpla!
‎Las-o să doarmă!
‎Cum poate să doarmă când țipăm acum?
‎- Nu eu țip! Tu țipi! ‎- Țip ca să mă aud peste țipetele tale!
‎Nu-mi place când vă certați! ‎Uite ce-mi faceți!
‎Da. Uite ce-i faci! Nu face niciodată așa.
‎- Prieteni! ‎- Ce?
‎Plecați!
‎Mulțumesc, fată!
‎Se cer măsuri disperate!
‎Haide!
‎Nu-mi place!
‎Hei!
‎Blana lui Wammawink ne poate feri de apă.
‎Era grea.
‎Sunteți triști din cauza Calului, nu?
‎A trăit bine.
‎Îi dau nota patru din zece.
‎Despre ce vorbești?
‎Trebuie să acceptăm
‎că nu mai iese din peșteră, nu?
‎Adică, ce putem face?
‎Wammawink, trezește-te!
‎- Nu-l vreau șef pe Ched! ‎- Devine neplăcut!
‎De unde ai asta?
‎Ai articulații bune!
‎Dar nu e accesoriul tău.
‎De unde știi despre lumea mea? Ești șaman?
‎Nu, dar sunt un savant al istoriei.
‎Deci, tu ai pictat asta?
‎Munca mea necesită ‎mult mai mult talent și finețe.
‎Ce mai e…
‎Aș vrea să-ți arăt colecția mea
‎Curiozitățile acestea sunt făcute manual
‎Mici obiecte la care țin
‎Care spun povestea ‎Războiului care ne-a marcat
‎Fresca nu poate surprinde bine
‎Bătălia, așa cum o fac figurinele mele
‎Am stat atât de mult aici singur
‎Și e plăcut să le împărtășesc cu tine
‎Poate ați auzit că trebuie să vă ascundeți ‎Sunt lucruri dureroase
‎Pur și simplu nu apreciază munca mea
‎Pentru ei, sunt doar un urs bătrân
‎Nu văd cât îmi pasă
‎Bine, e puțin cam mult
‎Am respect doar pentru colecționari
‎Dar probabil că ar trebui să plec…
‎Da. O să plec.
‎Am cavalerul și hoarda
‎Am și centaurii nesocotiți
‎Am și armele lor mici
‎Dar ceea ce-mi lipsește aici ești tu
‎Nu!
‎La o parte!
‎O pierdem!
‎- Nu, doarme. ‎- Vorbeam de Cal!
‎Bună dimineața, familie și prieteni!
‎Mergem spre următorul șaman?
‎Cuiva îi e foame.
‎Chico-prăjituri pentru toți! ‎Glendale, Durpleton, Ched, Zulius, Cal.
‎- Foarte bune! ‎- Turmă! Unde e Calul?
‎- În sfârșit, prăjituri! ‎- Urs, Peșteră. Luptă. Nu are ieșire.
‎Suspin!
‎Calule!
‎Nu intra aici!
‎Nu-ți trebuie așa ceva!
‎Asta ne va scuti mult timp.
‎De obicei, încep cu o bucată de lemn,
‎apoi o cioplesc, ‎până se evidențiază o siluetă.
‎Dar, cu tine, ‎pot aplica direct stratul superior.
‎În poziția asta rămâi?
‎Așa vei rămâne pe vecie.
‎Nu prea cred! Mă voi întoarce la război.
‎Un război adevărat ‎cu arme, săbii, arcuri și săgeți.
‎Nu așa! Ce e ăsta? Un morcov?
‎E o suliță.
‎E un morcov. ‎Sulițele au un vârf ascuțit din metal.
‎Orice defect din colecția mea ‎poate proveni de la materialul sursă.
‎Asta nu explică ‎de ce copacii-șamani sunt greșiți.
‎- Cel mic e jumătate din acela. ‎- Nu știi nimic despre ei!
‎Poate că nu, dar știu ‎că minotaurii merg câte doi în luptă.
‎Ba nu!
‎Ba da!
‎- Ba nu! ‎- Ba da!
‎Picturile îmi dau dreptate.
‎„Minotaurii fac echipă în luptă.”
‎Greșit! Vezi?
‎Nu mai face pe eroina, Calule! ‎Număr până la doi și intru!
‎- Unu! ‎- Fugiți!
‎Nici n-am trecut de unu.
‎Cât pe ce! Am răsturnat situația!
‎L-am lăsat să creadă că-s toantă, ‎dar eu eram așa cum mă știți.
‎Exact la fel! Același cal, altă zi.
‎Ce? De ce vă holbați?
‎- Am ceva între dinți? ‎- Nu e vorba de dinți.
‎E vorba de zona asta.
‎Ce? Ce este?
‎Poftim?
‎Doamne!
‎Ce mi se întâmplă?
‎Nu! Idiotul ăla, pe jumătate urs, ‎pe jumătate tâmpit, m-a vrăjit.
‎- Trebuie să mă schimbe înapoi! ‎- Nu!
‎Asta e o vrajă prea mare ‎pentru puterile unui urs.
‎Ce mă fac? Nu pot să mă întorc la Călăreț, ‎arătând așa.
‎Eu cred că arăți grozav.
‎Fetița noastră se face mare.
‎Repejor! Mai avem încă trei șamani.
‎Haide! O să găsim o soluție.
‎Mâncarea vine din iubire!
‎Cu siguranță, Durpleton!
‎Doamne! Uite cât am călătorit, ‎în timp ce dormeam.
‎Următorul șaman e după colț.
‎Da, nu-i bai.
‎Calul tot voia să te trezească, ‎dar știam că ne descurcăm singuri.
‎Tot mai aproape,
‎Calule deștept!
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică