PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
V Kentaurii.
To je kopec.
Mám hlad.
Vlasy mám zplihlé a matné. Bez urážky, Klisno.
Přestaňte si stěžovat.
Proč? Ty jsi zkopala šamany, kvůli tobě jsme prokletý.
Tys je taky kopal.
Nejsme prokletý, jasný? Musíme jít dál.
Navíc jsme o krok blíž k další části klíče.
Opatrně krok za krokem.
Už jen 6 127 částí klí…
Klástí čí… Částí klíče zbývá najít.
Tři.
Tři kusy. A ten od Vodní Lady. Přísně vzato…
Správně. Když položíš trojku na bok, vypadá jako zadek,
co spadl na bok.
Opatrně krok za krokem.
Buďte všichni zticha.
Není zač. Nesu jídlo.
- Co to sakra je? - Co? Tohle? Já nevím.
Budete jíst, nebo ne? Jde na mě spaní.
To není jídlo, Chede.
Jo, to jsem věděl. Fajn. Dám to zpátky.
Jen se snažím pomoct, na rozdíl od někoho…
Nejez to, to není jídlo.
- Tak co máme jíst? - Já nemám hlad.
Jestli vy ano, jděte si najít skutečný jídlo.
- Jako tohle? - Ne.
- To? - Ne.
- Pane? Haló? - Jídlo! Pravý jídlo!
- Prosím! - Co?
Prosím, pane.
Jsem moc zvědavý, pane.
Mluví se mnou?
Můžete si se mnou chvíli povídat?
Naučíte mě, jak být chytřejší?
- Chytřejší. - Chytřejší.
Co chceš vědět?
Hej, pane.
Vždycky jsem miloval mňamky.
Ale umím je jenom jíst. Tak se ptám, pane.
- Kde se bere jídlo? - Kde se bere jídlo?
Ale ne.
Tenhle mladík vám bude moc vděčný,
když mu pomůžete pochopit,
kde se všechny jeho pochoutky a jídla, co má rád,
berou, než si je nacpe do bříška.
- Vážně nevíš? - Fakt ne.
Prosím, pane.
- Nechci být bambula. - Bam-bam.
Mám hlad a chci se poučit.
Pane, prosím vás.
Kde se bere jídlo?
Vážně nevíš, jak sehnat jídlo? Stačí jen…
A pak tě Jezdkyně nakrmí.
Mně jídlo nosí Jezdkyně,
takže vám ho…
Kdo je pro, abychom vzbudili kuchaře?
Já.
Mám hlad na vtipné lívance.
Chci je jako hlavní jídlo, přílohu i oblohu.
Spí, jasný?
Nebudeme ji budit kvůli takový blbosti, jako je jídlo.
Co to slyším?
Glendaleino břicho.
To není mý břicho!
Vychází to odtamtud. Pojďte se mnou.
Je to blízko.
Zdravím.
Nevíš, kde seženeme něco k jídlu?
Hluboko v hlubinách leží stín.
Celé týdny podřimuje, až jarní deště spláchnou tmu a špínu.
Když se vzbudí, hlady zařve.
Podle toho poznáte, že se máte schovat.
Schovat!
Ten medvědotaur se připlíží,
vyděsí tě, ukradne ti dítě.
Bude z tebe svačinka, tak si hlídej záda.
Všechny děti a mláďata, vezměte nohy na ramena.
Ať vás nesežere v rozpuku mládí.
Je čas se schovat.
- Divný. - Divný?
Ne, bylo to děsivý. Neslyšela jsi, o čem zpívali?
Prý tu mají méďotaura,
který ti ukradne dítě.
Ne, ta písnička byla o hře na schovku.
Budeme tahat žížalotaury, aby se rozhodlo, kdo se schová
a kdo hledá.
Nikdo nehledá a nikdo se neschovává.
Wammawink by nás nechala hrát.
Nemám ráda mokrý věci v portálovým bříšku.
Hej! Kdes vzala tu slušivou srst?
- Jo, cítím se líp. - Fajn.
Někde přečkáme déšť.
Dovnitř.
Nežijí méďotauři v jeskyních?
Méďotauři? Počkej, oni fakt existují?
Zpívali o tom.
Jo. Hráli přitom na banjo a tak.
Bylo to moc hezký.
Když o tom zpívali, musí to být pravda!
Asi existují, ale tady nikdo není.
Hoď tam třpytivé mrknutí.
Jsou tu medvědotauři?
Haló?
Žádný tu není,
ale zní to jako pět koní.
Je tam nula koní. Je to jen ozvěna.
Nula. Přesně. Protože když nula stojí vzpřímeně,
připomíná vchod do jeskyně.
Žádní medvědotauři.
- Ale spousta jídla! - Hele, dej mi jeden.
- To není jídlo. - Co…
Klisno, když tu nikdo nebydlí, proč je tohle všechno…
Někdo tu bydlí, ale teď tu samozřejmě není.
Přečkáme tady ten déšť.
Já půjdu najít jídlo. Vy tu buďte a nedělejte
blbosti.
Povedlo se! Jo!
Ještě jsem neodešla, a tobě se zasekla hlava v botě.
- Co tu dělá lidská bota? - Pusť se!
Ona nás zachránila!
Ještě že tě máme!
Jenže teď jsme tu zaseknutý.
Nejsme zaseknutý, jasný?
Poučím tě, jak to chodí s jeskyněmi.
Jeskyně má jednu díru na každém konci.
- Jako máš pusu spojenou… - Ne.
…s nozdrami. Chápeš?
Nejsem sprosťák. Ale nozdry jsou tři dírky. Jo, tři…
- Hm, to ztrojnásobuje naše šance. - Hele!
Musíme najít tu druhou díru. Tudy. Za mnou.
S dírou ve tvaru dvou nozder…
Díry!
Taky ne. Jak jsem předpokládal,
jde o vzácnou jeskyni, která nemá víc děr.
Vyklovu to svým silným zobákem.
Je to…
S těmihle jste válčili?
Ano.
V mém světě válčí s námi.
Říkali jim minotauři.
Nic dobrého jsem o nich neslyšel. Ale hele!
Mají těla plavců, to je něco.
Jo. Ten trup vypadá úžasně.
- Jo. - Podívejte! Kůň.
A podívejte, má neškodný výrůstek.
Takže takhle vypadá Jezdkyně?
Krása. Proč jsi neřekla, že ráda maluješ?
- Kdy jsem měla… - Mám poznámky.
- Já to nemalovala! - Tak nic.
Ale jsou překvapivě přesné.
Kdo namaloval ty hezký obrázky, když ne ty?
Kdo jiný v Kentaurii ví o koních a Jezdkyních?
Taky mám otázky, ale nejdřív musíme vypadnout.
Jo, jasně. A jak to asi uděláme,
když jediný vchod ucpal medvědotaur?
No právě, Chede. Já ho nalákám
od vchodu pryč, abyste mohli utéct.
To je pitomý nápad.
Wammawink, vstaň. Odstraň ho svou kouzelnou pěstí.
- Já to zvládnu! - Jako když jsi slibovala jídlo a úkryt?
- Nezvládneš to. - Tys našel tu druhou díru?
- Tak vidíš. - Jo, Klisno?
Nebyli bychom tu, kdybychom byli jinde!
Jo. To sedí.
Lidi?
Tebe nic chytřejšího nenapadlo.
Chtěl jsem probudit Wammawink.
Lidi, měli bychom…
Ani nápad!
Nech ji spát!
Jak může spát, když křičíme?
Já nekřičím. Ty křičíš, Chede!
Ale jen abych se přes tebe slyšel!
Nesnáším hádky! Nutí mě dělat tohle!
Jo. Podívej, k čemu ji nutíš.
To nikdy nedělá.
- Lidi! - Co je?
Vypadněte.
Díky, holka.
Zoufalá doba si žádá zoufalé činy!
Utíkej!
Nelíbí se mi to!
Hej!
Srst Wammawink nás udrží v suchu.
Byla těžká.
Asi jste smutný kvůli Klisně, co?
Vedla si slušně.
Dávám jí solidní čtyři body z deseti.
O čem to mluvíš?
Musíme se smířit s tím,
že z tý jeskyně už nikdy nevyjde, ne?
Co jsme mohli dělat?
Wammawink, vzbuď se!
- Nechci Cheda za vůdce! - To je potíž!
Kde jsi to vzal?
Pěkně funkční klouby.
Ale to není tvůj doplněk.
Odkud znáš můj svět?
Jsi šaman?
Ne, ale jsem odborník na historii.
To tys maloval ty fresky?
Moje práce vyžaduje mnohem víc umu a jemnosti.
Co to…
Chci ti ukázat svou sbírku.
Tyhle rarity jsou ručně dělané.
Drobné předměty vyráběné s láskou,
jež vypráví o válce, která pustoší naši zemi.
Víš, freska nedokáže zachytit
bitvu tak jako moje figurky.
Jsem tu sám už tak dlouho.
Je hezké, že ti je můžu ukázat.
Asi jsi slyšela, že se máš schovat.
Ty jejich pomlouvačné písničky. Prostě neumějí ocenit mou práci.
Pro ně jsem jen divný starý medvěd.
Nevidí, jak jsem cituplný.
Tohle je na mě moc.
Vážím si sběratelů,
ale asi bych měla jít.
Jo. Já půjdu.
Mám tu rytíře a nájezdníky.
Taky mám pobité kentaury.
Mám i jejich malé zbraně.
Ale chybíš mi tady ty.
Ne!
Ustupte!
Ztrácíme ji!
- Jen spí. - Já myslela Klisnu!
Zdravím rodinu, přátele a přátele z rodiny.
Můžeme vyrazit za dalším šamanem?
Tady má někdo hlad.
Lívanečky pro všechny! Glendale, Durpleton, Ched, Zulius, Klisna.
- Dobrota! - Stádo?
Kde je Klisna?
- Konečně lívance. - Bojuje s medvědem. Není tam východ.
No ne.
Klisno!
Nechoď sem!
Tohle bys nechtěla.
Tohle mi ušetří spoustu času.
Obvykle začnu se špalíkem dřeva,
ořezávám ho, aby se z hmoty vynořila figurka.
Ale s tebou můžu jít rovnou na ochranný lak.
Chceš být v téhle póze?
Budeš tak stát navždy.
To pochybuju. Musím se vrátit do války.
Do skutečný války, kde se bojuje skutečnými zbraněmi,
ne… Co je to? Mrkev?
Je to kopí.
Ne, je to mrkev. Kopí mají ostrý kovový hrot.
Jakákoli chyba v mé sbírce se dá snadno vystopovat ke zdroji.
Ale nesedí ti měřítko u stromových šamanů.
Ten malý je poloviční.
O stromových šamanech nic nevíš!
Možná ne, ale vím, že minotauři si v bitvě sedí na ramenou.
Nesedí.
Sedí.
- Nesedí. - Sedí!
Ne. Jeskynní malby dokazují, že mám pravdu.
„Minotauři si v bitvě sedí na ramenou.“
Špatně. Vidíš?
Nehraj si na hrdinku, Klisno. Počítám do dvou a jdu tam!
- Raz. - Utíkejte!
Ještě ani nedopočítala.
To bylo o fous.
Ale přechytračila jsem ho. Myslel, že jsem figurka,
ale přitom jsem to byla pořád já!
Ta samá Klisna! Stejný kůň, jiný den.
Co je? Proč na mě tak civíte?
- Mám něco v zubech? - Nejde o tvoje zuby.
Je to spíš tahle oblast.
Co? Co je?
Cože?
Propána!
Co se to se mnou děje?
Ne! Ten blbej napůl medvěd, napůl magor mě očaroval.
- Donutím ho, aby to vrátil. - Ne.
Takové kouzlo žádný méďotaur nedokáže.
Takhle se k Jezdkyni nemůžu vrátit!
Podle mě ti to moc sluší.
Naše holčička dospívá.
Tak šup. Zbývají nám tři šamani.
Pojď. Nějak to vymyslíme.
Jídlo pochází z lásky!
To ano, Durpletone. Máš pravdu.
Páni, kolik jste toho ušli, když jsem spala!
Další šaman by měl být za zatáčkou.
Jo, v pohodě.
Klisna tě chtěla budit, ale věděl jsem, že to zvládneme sami.
Je pořád blíž,
chytrý kůň.
Překlad titulků: Markéta Demlová