‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫למי יש עדר מדהים? לי יש עדר מדהים.‬
‫מי אמר? ווטר-בייבי!‬
‫מצחיק שהיא לא אמרה איפה השמאן הבא.‬
‫אני יודעת איפה כל השמאנים, לרוב.‬
‫והפה החצוף שלך יעריך את זה שהשמאן הבא‬
‫נמצא מעבר לגבעה הזאת ב…‬
‫ואמאווינק?‬
‫רגע. למה אני הולכת לכאן? תנו לי רק…‬
‫זה מוזר.‬
‫אמרת משהו על כך שהפה החצוף שלי‬ ‫צריך ללכת לשם?‬
‫כן.‬
‫התחנה הראשונה היא שמאני העץ התאומים‬ ‫של היער האבוד!‬
‫רק רגע. כמה רחוק צריך להיכנס לשם?‬
‫מתחיל להחשיך, ודורפלטון שונא חושך.‬
‫צ'ד, אתה שונא אותו יותר ממני.‬
‫לפני כמה ימים בכית.‬
‫אולי כדאי שנחנה כאן.‬
‫כלומר, זוליוס כבר נכנס לשגרת הלילה שלו.‬
‫יש לך את הגוף ואת הגישה.‬
‫זיעה היא רק הנצנצים של הטבע.‬
‫גורמת לך לזרוח עוד יותר‬ ‫מכפי שאתה כבר זורח.‬
‫בסדר. טוב, אני לא מפחדת מהחושך,‬
‫אז תגידי לי איך נראים שמאני העצים האלה,‬ ‫ואלך למצוא אותם לבד.‬
‫בטח. את יודעת, הם עצים.‬
‫עצים. ביער. נהדר.‬
‫יש מאפיינים ייחודיים שצריך לדעת עליהם?‬
‫הם מתרוצצים כמו ג'ברי?‬ ‫-אף אחד לא מתרוצץ כמו ג'ברי.‬
‫כל כך קר!‬
‫אוי, הג'ברי הזה. יש לו רגליים ממש מחוטבות.‬
‫זה לא יקרה, מה?‬
‫אני מניחה שממילא לא הגיוני‬ ‫להיכנס לשם כשחשוך.‬
‫תינוקת.‬
‫את ערה?‬
‫את מדברת אליי?‬
‫כן. תינוקת.‬ ‫-אל תקראי לי ככה. תקראי לי סוסה.‬
‫את יכולה ללחוש? אני לא רוצה שהם ישמעו.‬
‫בסדר, בטח.‬
‫מה את רוצה?‬
‫הרגשת פעם את ההרגשה הזו‬ ‫שבה כל הגוף שלך קפוא לגמרי?‬
‫כולך…‬
‫והמוח שלך מרגיש…‬
‫ואת כל הזמן בוהה בחלל?‬
‫לא. אף פעם.‬
‫נראה לי שאני צריכה…‬
‫משהו.‬
‫כן. לישון.‬
‫כן. בסדר.‬
‫זו הייתה גרסה ממש גרועה‬ ‫של שיר ההשכמה שלנו.‬
‫אין זמן לשירי השכמה היום. חייבים ללכת.‬
‫"בעולם הקנטאורים"‬
‫"וזה הבית ה-12 של שיר ההשכמה"‬
‫אני מצטער, אבא. בבקשה אל תכעס.‬
‫אנחנו רוצים לנסות לפרוק את זה? או…‬
‫אז,‬
‫אנחנו נכנסים או מה?‬
‫ואמאווינק?‬
‫מה קרה? חשבתי שאת מובילה אותנו הנה.‬
‫זה מה שאני עושה. מובילה. נמצאת בהובלה.‬
‫בחייך. זה חשוב.‬
‫אני צריכה שתפסיקי להשתטות‬ ‫ותקחי אותי לשמאנים האלה.‬
‫אני יכול לבוא גם?‬
‫ברור שזו לא ההשתטות הרגילה שלה.‬
‫משהו לא בסדר. סוסה טיפוסית.‬ ‫כלומר, סוציופתית?‬
‫הבחור הזה.‬ ‫-צ'ד, מה הבעיה שלך עם סוסים?‬
‫סוסה, מה הבעיה שלך עם מישהו‬ ‫שיש לו בעיה עם סוסים, סוסה?‬
‫היא בסדר, כולם. קדימה.‬
‫בסדר, ואמאווינק. את המומחית לשמאנים.‬ ‫זה השמאן?‬
‫עשרים וחמישה אחוז מהשמאנים הם ימניים.‬
‫אז התשובה היא לא?‬
‫היי! מה לגבי זה?‬
‫תראו אותו.‬ ‫-אני לא רוצה בעיות.‬
‫לשלושים ושניים אחוז אין ידיים.‬
‫בסדר. היי, לא קרה כלום.‬
‫יש לי משפחה!‬
‫ל -14 אחוז יש שלוש רגליים לא דומיננטיות.‬
‫מאה אחוז מהשמאנים הם שמאנים.‬
‫כמה חלקי מפתח אני מחזיקה?‬
‫אחד.‬
‫כן, אבל צריכים להיות שישה,‬
‫ואני אצטרך את עזרתך כדי להשיג‬ ‫את החמישה האחרים.‬
‫אז עכשיו אני יודעת חשבון.‬ ‫-סוסה, זה לא תמיד קשור אליי.‬
‫כלומר, אלייך.‬ ‫-היי, דינג-דונגס. תראו.‬
‫שמאנים. אל תיכנסו. תחזרו, הם גרועים.‬ ‫הם הרסו לי את החיים.‬
‫יש שלטים. כן! אנחנו במקום הנכון.‬
‫עלי אקספוזיציה. אתם במקום הנכון.‬
‫שלום, שמאן. אני…‬
‫אנחנו באנו לקחת חלק מהמפתח.‬
‫לא העץ הזה. כל כך מביך.‬
‫את צריכה להסתכל לכאן.‬
‫את יודעת שאת רוצה.‬
‫שלום, שמאני עצים.‬
‫אני סוסה.‬
‫נשלחתי על ידי ווטר-בייבי‬ ‫כדי לאסוף חלק מהדבר הזה.‬
‫ואני, אה… אוקיי.‬
‫"השורשים שלנו יורדים‬ ‫הענפים שלנו מתרוממים ‬
‫משמיים לאדמה‬
‫עיני העץ שלנו חזו בתשוקה, תקווה וחמדנות‬
‫אבל כל נפש שפוסעת כאן חייבת לדעת דבר מסוים‬
‫אנו לא נותנים את מה שאתה רוצה‬ ‫אלא את מה שאתה צריך‬
‫כי העצים ראו תמיד את הסיבה לכל דבר‬
‫כי מאז היותנו זרעים‬ ‫יש לנו זמן לעשות חושבים‬
‫ואולי נדמה לך שאתה יודע את האמת שלך‬ ‫אבל האמת יכולה להיות שקרים‬
‫אתה עלול להיות מופתע ממה שאתה צריך‬
‫מה שאתה צריך‬
‫אתה עלול להיות מופתע ממה שאתה צריך‬
‫מה שאתה צריך‬
‫אתה עלול להיות מופתע‬
‫ממה שאתה צריך"‬
‫כן. אז התשובה היא כן? תתנו לנו את המפתח?‬
‫זו לא בדיחה. מה שאת צריכה.‬
‫וזה אולי מה שאת רוצה.‬
‫אני לא רואה את ההבדל כאן.‬
‫עלי למזבח ותגלי.‬
‫היי. לאן את הולכת, חברה?‬ ‫אני צריכה אותך כאן.‬
‫אני צריכה את החלק הבא של המפתח‬ ‫כי אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫אבל אני גם רוצה את החלק הבא‬ ‫כי אני צריכה ללכת הביתה?‬
‫מה?‬
‫אל תאמצי מדי את המוח הסוסי שלך, מותק.‬
‫אני מומחה לעצים. גאון.‬
‫זה בטיפולי. תסתכלי.‬
‫למה אתה מומחה העצים?‬
‫מה הופך אותי למומחה עצים? בסדר. גרתי בעץ.‬
‫תראו אותה. לא היית מזהה עץ אם הוא היה נופל‬ ‫על גולגולת הסוס העבה שלך.‬
‫רק רגע מגעגע!‬
‫כמה קשה זה צריך להיות?‬ ‫ את עולה לדבר שמביעים בו משאלות‬
‫ומביעה משאלה. קדימה. זה קל.‬
‫שום דבר כאן לא כזה קל.‬
‫חייב להיות איזה טריק.‬ ‫ הם שרו על רצונות וצרכים…‬
‫חבר'ה! מה אם מה שאתה רוצה‬ ‫ומה שאתה צריך הם אותו הדבר?‬
‫כמו אני ופלוצים מדברים.‬
‫אז…‬
‫רגע. מה? אתה רוצה שהפלוצים שלך ידברו איתך?‬
‫הם כבר מדברים.‬ ‫אני רק רוצה שהם יהיו נחמדים אליי.‬
‫כן. אנחנו לא… אף אחד לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫"הוא אף פעם לא אומר משהו נחמד‬ ‫כשאני אוכל את האוכל שאני אוהב‬
‫כל מה שהוא אומר זה…‬
‫ו… ולפעמים…"‬
‫לא עכשיו, דורפלטון. מה הקטע שלך?‬
‫אני מרגישה שיש לך בעיה איתי כי אני סוסה.‬
‫ובכן, סוסה, אני אפילו לא יודע מה זה סוסה.‬
‫אני יודע מה זה סוס-קנטאור ואני שונא אותם.‬
‫והם רק חצי סוס.‬
‫אז לפי החשבון שלי, את גרועה פי שניים.‬
‫מאושר.‬
‫אני גאה בך.‬
‫המשאלה שלי התגשמה.‬
‫אני מאמינה לך.‬
‫בסדר. תורו של צ'ד. בואו נראה. יש לנו…‬
‫כן, קליפת עץ רגילה.‬
‫כן. קליפתיות מלאה.‬
‫בסדר. הכול תקין.‬
‫אראה לך איך להתמודד עם עץ משאלות, סוסה.‬
‫הם לא דיברו על משאלות.‬
‫כן. משאלה. רצון. צורך. מה ההבדל?‬
‫מאושר.‬
‫רגע. מה? מה מאושר? לא אמרתי כלום.‬
‫מה?‬
‫מצטער.‬ ‫-מה?‬
‫מה כל כך מצחיק?‬
‫אני… מה עשיתם לי, פריקים מסריחים?‬
‫אוי לא!‬
‫ברכיים הפוכים!‬
‫מה?‬
‫רואים? אין בזה שום היגיון.‬
‫אתם באמת חושבים שצ'ד רצה להיות סוס בחשאי?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫לא. תראי את זה.‬
‫תילחמו בי, פחדנים. קדימה!‬
‫קדימה! תילחמו בי!‬
‫אלא אם צ'ד היה צריך להפוך לסוס‬ ‫כי הוא שונא סוסים כל כך.‬
‫את עשית לי את זה, סוסה.‬
‫זו הייתה המשאלה שלך, נכון?‬ ‫כן. עקפת אותי בתור המשאלות.‬
‫אלוהים. אתה יכול לשתוק לרגע?‬
‫ככה אתם מתרבים, נכון?‬
‫טוב. נראה לי שאני מבינה,‬ ‫אבל אסור לי לפשל, אז נבדוק את זה.‬
‫זוליוס, אתה הבא.‬
‫אני לא צריך כלום.‬
‫אי אפשר לשפר שלמות.‬
‫טוב, אני רוצה שוואמאווינק תתעורר ממה ש…‬
‫ממה שזה לא יהיה.‬
‫אבל אני כנראה גם צריכה להפסיק לגנוב.‬
‫צף, כמו על ענן.‬ ‫-בואו נסתחרר.‬
‫ואין סיכוי שאוותר על כל זה!‬
‫אני מרגיש כמו על סירה.‬
‫קדימה. א ', ב', ג', ד', לא! בסדר.‬
‫אם משהו באמת לא בסדר עם ואמאווינק,‬
‫העצים צריכים לתקן אותה‬ ‫כי היא צריכה להתרפא, נכון?‬
‫השניים הראשונים הם אחת‬ ‫והשניים האחוריים שתיים.‬
‫זה לא עובד. איך את עושה את זה?‬
‫ובכן, הם ריפאו אותי מהפלוצים האכזריים‬ ‫והמוזרים שלי.‬
‫אז אני אומר שתעשו את זה.‬
‫מאושר.‬
‫היא הייתה צריכה לישון!‬
‫ואני צריכה את החלק הבא‬ ‫של המפתח כדי לחזור הביתה.‬
‫מאושר.‬
‫עצים מטומטמים!‬ ‫זה מה שהייתי צריך: שהיא תיעלם.‬
‫למה הרסתם אותי ככה?‬ ‫-רגע. היא הלכה לתמיד?‬
‫תינוקי, זה מה שהיא אמרה שהיא רצתה.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫רק רגע.‬
‫מוות? אש?‬
‫ייאוש?‬
‫הביתה! הם שלחו אותי ישר הביתה!‬
‫ריידר!‬
‫אני עדיין יכולה לדבר.‬
‫ריידר!‬
‫נראה שאנחנו ניתקע כאן זמן מה,‬
‫אז עניין הפלוצים. מה הקטע הזה?‬
‫כן, ספר לנו עוד על הישבן המרושע שלך‬ ‫לפני שאקבל התקף חרדה.‬
‫"הוא לא אמר משהו נחמד‬ ‫כשאכלתי את האוכל שאני אוהב‬
‫כל מה שהוא אמר היה…‬
‫ו… ולפעמים…‬
‫אבל עכשיו שהוא יכול להגיד משהו מתוק‬
‫אני יודע שהוא יחמיא לי‬
‫לדוגמה, 'אתה הכי טוב ואתה חתיך וחכם'‬
‫רק תגיד משהו מהלב"‬
‫ילד מתוק שלי.‬
‫ריידר!‬
‫זה לא נראה…‬
‫אני עדיין תקועה בעולם הקנטאורים!‬
‫הלו!‬
‫יש שם מישהו?‬
‫ואמאווינק!‬
‫וואו, את קטנטנה. העצים הפכו אותך לתינוקת?‬
‫ואמאווינק?‬
‫את בסדר?‬
‫זה רק חלום רע. כשאקום, כולם יחזרו.‬
‫את מתעלמת ממני או שאני בלתי נראית?‬
‫בלתי נראית. הבנתי.‬
‫היי.‬
‫נראה שאתה ואני הניצולים היחידים.‬
‫טוב, כל עוד יש לנו זה את זה…‬
‫שמאני עצים, תוכלו להחזיר את העדר שלי?‬
‫היער האבוד היה הכפר שלך.‬
‫בבקשה?‬
‫אנחנו יודעים שזה מה שאת רוצה.‬
‫אבל זה לא מה שאת צריכה.‬
‫מה?‬
‫בסדר. תודה שחלקתם את הצל שלכם‬ ‫עם הכפר שלנו.‬
‫אלך למצוא מקום אחר להיות בו.‬
‫אתם צוחקים? היא סבלה, ויכולתם לעזור לה.‬
‫למה שתתעלמו ממנה?‬
‫היא נטולת אנוכיות וטובת לב.‬
‫היא בקושי מכירה אותי, והיא הביאה אותי‬ ‫למקום שבו היא איבדה הכול.‬
‫אבל היא באה לכאן בכל מקרה‬ ‫כי היא לא רוצה שאיפגע כל כך.‬
‫אם לא תחזירו את הכפר שלה,‬ ‫המעט שתוכלו לעשות הוא לנחם אותה.‬
‫אל תחשבו שסיימנו. עוד תשמעו ממני.‬
‫ואמאווינק?‬
‫אני יודעת שאת לא שומעת אותי, אבל…‬
‫זה ישתפר.‬
‫את תתבגרי ותפגשי כמה קנטאורים‬ ‫ממש מטורללים ששרים‬
‫וצוחקים ועושים כל מיני דברים מטופשים.‬
‫והם אוהבים אותך ואת אוהבת אותם. ו…‬
‫הלוואי שיכולתי להגיד לך את זה‬ ‫ושיכולת לשמוע אותי.‬
‫"את בסדר‬
‫את בריאה ושלמה‬
‫לעולם לא אשאיר אותך לבד‬
‫אישאר‬
‫ואילחם‬
‫לצדך"‬
‫חזרת!‬
‫אנחנו מחבקות אותך.‬
‫כן, היו לי כמה עניינים לא סגורים.‬
‫צ'ד! סוסה חזרה להילחם בך.‬
‫טוב, אני שונא שחזרת,‬
‫אבל אני שמח שיש עוד סוס לשנוא מלבד עצמי.‬
‫אם אתה לא מחבב אותי, זה בסדר.‬ ‫אבל אתה מחבב אותה, נכון?‬
‫מי? ואמאווינק? כן, היא בסדר.‬ ‫פי אלף יותר טובה ממך, בטוח.‬
‫קום.‬
‫אנחנו באמת הולכים להילחם? זה מה שנעשה?‬
‫לא. אתה סוס עכשיו,‬ ‫אז אתה צריך ללמוד לבעוט.‬
‫אמרתי לכם שאחזור.‬
‫רואה?‬
‫תירגעי!‬ ‫-ככה.‬
‫ואמאווינק, תתעוררי.‬
‫סוסה מתחרפנת!‬
‫אתה מתמודד עם המשבר הזה היטב!‬
‫תודה, אבא.‬
‫סוסה, אני לא חושב שהם יתנו לך את חלק המפתח‬
‫אם תמשיכי לעשות את זה.‬
‫תסתכל עליי, צ'ד. קדימה ואחורה!‬
‫היי! אנחנו רק עצים.‬
‫בסדר.‬
‫מלפנים, ו…‬
‫זה ילמד אתכם.‬
‫זה יפהפה.‬
‫הם מתחברים בזכות שנאת העצים המשותפת שלהם.‬
‫אתן לכם מה שאתם צריכים.‬
‫אוי, עץ נופל!‬
‫היא הרגה אותו!‬
‫עכשיו באמת הגזמת.‬
‫מה עשינו?‬
‫צ'ד, אתה כבר לא סוס.‬
‫יש!‬
‫חזרתי, מותק!‬
‫מה הולך…‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך!‬ ‫-אני לא יכולה לנשום.‬
‫מה קרה?‬
‫בסדר. היי.‬
‫אני מצטערת שלא הייתי שם בשבילך.‬
‫לא ידעתי.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שחזרת ליער הנורא הזה, בשבילי.‬
‫זה בסדר. אני חושבת שהייתי צריכה את זה.‬
‫השגנו את חלק המפתח? המשימה הושלמה?‬
‫מה קרה לעץ?‬ ‫ -ובכן…‬
‫צ'ד ואני, בעטנו בעץ.‬
‫הרבה. בעטנו בו הרבה. ואז… אה…‬
‫הבנתי אותך, תינוקת.‬
‫אין צורך להוסיף. אני מבינה אותך לגמרי.‬
‫זה כמו מה שווטר-בייבי שרה.‬
‫חבוי בימים…‬
‫…עצים!‬
‫רגע. לא.‬
‫וואו, סוסה. אז חיסול העץ‬ ‫היה התוכנית שלך כל הזמן.‬
‫את חכמה.‬
‫כן. בהחלט ידעתי איפה חלק המפתח‬ ‫היה כל הזמן.‬
‫למה אתם עומדים כאן? הגיע הזמן לזוז.‬
‫המוח שלי מרגיש קל יותר,‬
‫אבל הפרסות שלי מרגישות‬ ‫כאילו שהן עשויות מסלעים כבדים.‬
‫אז תני לי להקל עלייך,‬
‫תינוקת.‬
‫אף אחד לא סחב אותי ככה מאז שהייתי קטנה.‬
‫מי החמוד שלי? בוא הנה!‬
‫נראה שזכיתי לשמור את פלוצי המחמאות שלי.‬
‫רגע. שנייה.‬ ‫אז אנחנו פשוט נותנים דברים עכשיו?‬
‫נתנו לה את מה שהיא חשבה שהיא צריכה.‬
‫אבל מה שיבוא אחר כך‬ ‫אולי לא יהיה מה שהיא רוצה.‬
‫"שקט, הס‬
‫התחבאו, קטנטנים‬
‫מהרו‬
‫לאמצע שומקום‬
‫שירה וצחוק ימותו"‬
‫תראו את הפנים שלי!‬
‫"מלך שומקום נושא בעקבותיו שינה ללא חלומות‬
‫כשהממלכה שלו תגיע, זוהי עת האפלה"‬
‫אני חושבת שאני מכירה את השיר הזה.‬
‫"הס‬
‫זחלו אל התווך‬
‫תחושה שקטה וסודית‬
‫של שנאה תהומית שמגיעה לשמיים‬
‫אתם תגרמו אושר למלך שומקום‬
‫כשהוא יראה את האור עוזב את עיניכם"‬