ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Війна йшла стільки, скільки я себе пам'ятаю.
Я втратила на війні батька.
Я втратила на війні матір.
І ось мій єдиний на світі друг.
Хаос, кровопролиття та битви були єдиним, що ми знали.
Артефакт.
Ми не знали звідки він та що він робив,
але Генерал сказав нам, що він є ключем до перемоги.
Що він здолає загарбників, які так багато в нас забрали.
Нарешті, у нас з'явилася надія.
Та коли ми повернулися до селища,
Генерала там не було.
Ні.
Тихо, все гаразд. Я тримаю.
Все гаразд. Все буде добре.
Все гаразд.
Все гаразд
Все добре
Я не покину тебе ніколи
Я лишуся
Я битимуся
Поруч із тобою
Все гаразд
Все добре
Я лишуся з тобою у найтемнішу ніч
Усе життя
Я битимуся
Поруч із тобою
Ні!
Тримайся!
Ні!
Все гаразд. Все добре.
Що це таке?
Вершниця?
Вершниця, де ти?
Що?
Привіт.
-Що відбувається? -Я…
не…
знаю!
Чекай.
Я щойно говорила? Своїм ротом?
А ти мене зрозумів?
Так.
Вершниця! Де ти?
Це має бути сон. Я, мабуть, знепритомніла на полі бою чи щось таке. Я…
Де війна?
Це дуже дивно. Чому все таке чисте й барвисте?
Широкі простори лякають мене! Де солдати?
Двері в сідницях!
Мамо, хто це був?
Не знаю.
Напевно, якийсь дивак.
Привіт!
Дивний незнайомець!
Ой, ні!
Упс!
Привіт!
Що відбувається?
Ґлендейл, спокійно, добре? Згадай слова.
Товарний вагон! Яблучний сік! Полуничний кекс! Пасічники!
Ось ти де!
-Чому ти втекла? Я навіть не представився. -Не торкайся, бо приб'ю.
Що з твоїм обличчям?
Виглядає досить страшно, хіба ні? Воно таке довге.
Не думаю. Не так вже й страшне. Просто… огидне.
Впевнений, ти так не можеш. Дивися.
О, так.
Поглянь на мене. Подивися.
Важкувато. Я падаю!
Де твої руки?
І що з твоїми сідницями?
-Знаєш, що? -Що?
Я хочу помацати твоє обличчя.
Що? Ні. Зупиніться! Стійте! Заберіться!
Не чіпайте мене! Попереджаю вас!
-Я тренований воїн. -Усі ви, зупиніться!
Це що…
новий друг?
Нарешті! Я так довго чекала! Нарешті можна когось плекати.
Як дитину! Не як справжню дитину.
-Агов… -Більш як дитину духом.
Як духовну дитину.
-Ні! -Ваммавінк?
Дитину в переносному сенсі!
Агов, Ваммавінк? Ця дивна дитина в переносному сенсі
про яку ти говориш…
Так?
Що ж, вона пішла.
Що?
Але куди вона подалася?
Вона сказала, що має бігти шукати когось, кого назвала «Вершницею»,
і якщо вона не встигне, то буде пізно, бо вона бачила…
Надто багато всього. Я…
Вона також сказала, що має повертатися на якусь війну, бо вони з Вершницею
робили якісь важливі справи та купу інших слів, яких я не розумію.
А ще, вона сказала, що ти неприємна. Це її слова.
Вона справді все це сказала?
В нашого нового друга просто не було належного прийому.
То чому не влаштувати його прямо зараз?
Привіт, новий друже
Я рада, що ти тут
Що це було?
Привіт, новий друже
Поки ти з нами, ти вдома
Виглядає так, що там звідки ти, Не так вже й добре
Ти хто така?
Але тепер ти тут І ми тебе ніколи не покинемо
Бо в нас немає відчуття межі!
Бо ти потрапила у Кентавросвіт!
І ніщо так про нас не говорить,
Як наше барвисте різноманіття Пісень і танців
Напівтварини, напівлюди Нас ти тут зустріла
Вітаємо у Кентавросвіті
Це місце, де ти знайдеш нових друзів
Ми різні, але ми завжди разом
-Це чудово! -Ми ніби співзалежні
Та ми щасливі від цього!
Взагалі-то, ми воювали
З нещадною ордою воїнів-загарбників
Ми домовилися про це не згадувати!
Та забудь Зробимо вигляд, що все гаразд
Ти потрапила у Кентавросвіт!
Приєднуйся до нашого стада кентаврів хлопців та дівчат
Обіцяю, більш дружнього місця тобі не знайти
Розваги ніколи не закінчуються Коли ти живеш
У Кентавросвіті
Було чудово.
-Агов, новий… -Куди вона пішла?
Новий друже?
Як грубо. Вона знову втекла.
Гадаєте, духовний малюк знову вселиться у неї?
Бо, знаєте…
мені подобається ця річ.
Вона повернеться.
Що це було?
Я маю бігти!
Гаразд. Добре.
Я тебе люблю!
Стоп. Що?
Конячка.
Що? Чекай. Де ти?
Чекай…
Я все ще тут.
Даруйте, що перебила.
Ви мені не повірите.
Ви знали, що там є купол?
Там купол!
Дивіться. Здається, я можу вказувати на речі. Знаєте, як людина.
Неймовірно.
Погляньте, хто повзком повернувся. Можливо, ми поділимося сміхунцями.
-Можливо й ні. -Мені не потрібні сміхунці, дякую.
Я лиш хочу дізнатися, як вийти з-під купола.
Ти не зможеш вийти з-під купола без магії!
Гаразд. Якої…
Якої магії?
«Якої магії?»
Ти клацаєш пальцями? Добре. Куди ти?
Нащо казати, якщо ми можемо заспівати тобі нічну пісню про магію?
Це не обов'яз…
Кожен кентавр наділений магією Ми тобі доведемо
Вона у наших очах, наших гривах Наших копитах
Наша магія безглузда, Але нам вона подобається
Тому що, друже У нас ціла купа заклинань
Заклинання
Це заклинання зветься «Фігурна Грива»
«Блиско-блимки» наповнюють світ блиском
-Це «Восьмисекундний красень» -І «Розтягнута шия».
Але найкращими є «Ноги-гойдалки»
-«Живіт із порталом» -«Хапаючі очі»
Коли я кліпаю, мої плямки стають пирогами
Я можу стріляти своїми маленькими двійниками
Із копита
Досить.
Дякую.
Що це таке?
Навіщо мене створили?
Куди вона пішла?
Ми ніколи не знаємо.
Кошмар.
-То ви щоночі цим займаєтеся? -Щодня й щоночі.
Ми співаємо, займаємося магією,
ми займаємося магією, на яку нас надихають пісні, які ми співаємо під час магії.
Добре. Зрозуміла. І уся магія на яку ви здатні,
це «Живіт із порталом» та «Восьмисекундний красень?»
І я можу стріляти своїми маленькими двійниками із копита!
Добре, не треба.
Слухайте, мені не потрібна магія, ясно?
Я потрапила сюди без магії. У мене було лиш це.
Чекайте.
Стривайте. Де він? Куди він зник?
Артефакт! Де він?
Ґлендейл?
Гаразд, але я цього не хочу.
Пробач, просто…
я відчула себе такою живою, взявши те, що мені не належить.
Пробач моє стадо.
Із ними складно.
Ви стадо? Ви на нього не схожі.
Та це так. Ми виглядаємо по-різному, та ми піклуємося один про одного.
Бо так роблять сім'ї. Ти не знаєш, як це?
Взагалі-то, знаю.
Тому ви маєте допомогти мені знайти мою Вершницю.
Лиш Кентавр Шаман може тобі допомогти.
Ґлендейл.
Вони найсильніші та наймогутніші істоти у всьому Кентавросвіті.
Лиш саме слово «шаман» викликає у мені занепокоєння,
якого я досі не відчувала.
-Я знову з вами. -Відведете мене до шамана?
-У Долині кентаврів немає шаманів. -Тоді допоможіть покинути долину.
Тривога!
Покинути долину?
Чому ні? Що там назовні?
Ну, Веселковий шлях йде по колу по всьому Кентавросвіті.
Ми не знаємо.
Ми не знаємо, що там назовні.
-Але там цікавіше, ніж тут! -Дерплтон!
Є п'ять Кентаврів Шаманів, що живуть у різних кутках світу.
Зуліус!
Що? Ти мене знаєш. Через те, що ти не хочеш, щоб я це казав,
я ще більше хочу це сказати.
Слухай, нашому стаду тут добре.
Тут весело. Тут є магія. Але найважливіше те, що тут безпечно.
Але ви щодня робите одне й те саме.
Вам що, не стає нудно?
Ні.
Їм тут подобається. Нам тут подобається. Правда?
Нам подобається використовувати ті самі заклинання щодня й щоночі.
Хіба ні?
-Гадаю, я й далі брехатиму. -Чекай. Ми не можемо піти?
Ви щойно заспівали пісню про те, який чудовий Кентавросвіт.
Він чудовий.
-Ви казали, що тут завжди весело. -Розважаємося безперестанку.
Але як, якщо ви кожен день проводите в одному місці?
Вона це сказала.
Я права, так?
Ваше стадо надзвичайно нудьгує.
Повтори.
Гадаю, ви співаєте й танцюєте, щоб відволіктися від правди.
Ви замкнулися тут, бо тут гарно й безпечно.
Ви приховуєте, що вам надзвичайно нудно.
І я чесна з вами. Я конячка. Як я взагалі це вимовляю?
Ви застрягли тут і вам нудно. Але так не мусить бути.
Ви хотіли б побачити світ?
-Так. -Так.
Відчути…
-Відчути вітер у ваших гривах? -Так!
А хрускіт черепів під копитами?
-Чекай. Що? -Ні, не хотілося б.
Так!
Ви хотіли б побачити що там за бар'єром?
-Так. -Так, дуже хотіли б.
Не віриться, що я це зроблю, але пам'ятай, Конячко, ти робиш це для неї.
Гадаю, у неї янгольський голос.
Ой, ні.
Не хочеш трохи розспіватися, перш ніж почати?
-Знаєш, на тон вище. -Я вмію розспівуватися.
Дякую.
Гаразд.
Ви сказали, що дорога навколо цього світу Вкрита веселками
І що тут живуть великі й малі кентаври
То чому ви сидите тут і робите все те саме?
Замість того, щоб всюди побути Та все побачити
Але для цього треба бути сміливим І ще потрібна магія
Я б пішла сама, Якби нею володіла
Річ у магії
Разом ми підемо в невідоме
То ж, попрощайтеся зі старим І привітайтеся із Веселковим шляхом
Йдіть
Йдіть за барвами та світлом дороги
І якщо всі ми підемо
Разом ми пройдемо
Шлях
Все гаразд
Все добре
Я знайду тебе за цим світлом
Але для цього треба бути сміливим І ще потрібна магія
Я б пішла сама, Якби нею володіла
Так, для цього треба бути сміливим І ще потрібна магія
Я б пішла сама, Якби нею володіла
Річ у магії
Разом ми підемо в невідоме
То ж, попрощайтеся зі старим
І привітайтеся із Веселковим шляхом
Переклад субтитрів: Вячеслав Пунько