‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Războiul a făcut ravagii dintotdeauna.
‎Mi-am pierdut tatăl în război.
‎Mi-am pierdut mama în război.
‎Și ea era singura prietenă ‎pe care o mai aveam.
‎Haosul, masacrul și lupta ‎erau tot ce știam.
‎Artefactul.
‎Nu știam de unde venea sau ce puteri avea,
‎dar Generalul ne-a spus ‎că era cheia reușitei,
‎lucrul care i-ar fi învins ‎pe intrușii care ne-au luat totul.
‎În sfârșit, aveam speranță.
‎Dar când ne-am întors în sat,
‎Generalul nu era acolo.
‎Nu!
‎E în regulă! Sunt cu tine.
‎Ești bine. O să fii bine.
‎Ești bine.
‎Ești bine
‎Ești teafără
‎Nu te voi părăsi niciodată
‎Voi rămâne
‎Și voi lupta
‎Cu tine
‎Ești bine
‎Ești teafără
‎Voi fi aici în cea mai întunecată noapte
‎Până la capăt
‎Voi lupta
‎Cu tine
‎Nu!
‎Rezistă!
‎Nu!
‎Ești bine. Ești teafără.
‎Ce e asta?
‎Călărețule?
‎Unde ești?
‎Poftim?
‎Salut!
‎- Ce se întâmplă? ‎- Nu știu!
‎Stai!
‎Mi-au ieșit cuvinte pe gură?
‎Și tu m-ai înțeles?
‎Da.
‎Călărețule! Unde ești?
‎Trebuie să fie un vis.
‎Trebuie să fi leșinat pe câmpul de luptă…
‎Unde e războiul?
‎E foarte ciudat. ‎De ce e totul atât de curat și colorat?
‎Spațiile deschise mă scot din minți! ‎Unde sunt toți soldații?
‎Ușa fundului!
‎Mami, cine era?
‎Nu știu.
‎Probabil vreun ciudat.
‎Salut!
‎Străin! Pericol! Nu!
‎Văleu!
‎Salut!
‎Ce se întâmplă?
‎Glendale, calmează-te! ‎Folosește cuvintele!
‎Vagon! Suc de mere! ‎Brioșă cu căpșuni! Apicultori!
‎Aici erai!
‎De ce ai fugit? Nici nu m-am prezentat.
‎Atinge-mă și vei muri!
‎Ce se întâmplă cu fața ei?
‎Arată cam înfricoșător, nu-i așa, ‎cu fața atât de lungă?
‎Mă rog… Nu pare prea înfricoșătoare. ‎E doar scârboasă.
‎Și pariez că nu poate să facă asta. Uite!
‎O, da!
‎Privește și admiră!
‎Sunt cam greu! Cad!
‎Unde i-au dispărut brațele?
‎Și ce e cu fundul ăla?
‎- Știi ceva? ‎- Ce?
‎Cred că vreau să-i ating fața.
‎Poftim? Nu! Opriți-vă! Lăsați-mă!
‎Nu mă atingeți! Vă avertizez!
‎- Sunt o războinică foarte bine antrenată. ‎- Opriți-vă!
‎Avem o…
‎o nouă prietenă?
‎În sfârșit! Ce mult timp a trecut!
‎În sfârșit, pot îngriji de cineva. ‎Ca de un bebeluș!
‎Nu un bebeluș propriu-zis.
‎- Hei… ‎- Mai mult, spiritul unui bebeluș.
‎Un bebeluș spiritual.
‎- Nu! ‎- Wammawink?
‎Un bebeluș metaforic!
‎Wammawink! Copilul ăla metaforic ‎despre care vorbeai…
‎Da?
‎Ei bine, a plecat.
‎Poftim? Dar unde s-a dus?
‎A spus că pleacă ‎în căutarea cuiva pe nume „Călăreț”.
‎Dacă nu s-ar întoarce la timp, ‎ar fi prea târziu, fiindcă văzuse…
‎Se întâmplă atâtea…
‎A mai spus că trebuie să se întoarcă ‎la un război la care participa,
‎fiindcă ea și Călărețul ‎făceau treburi importante,
‎dar și alte cuvinte ‎pe care nu le-am înțeles.
‎A mai spus că ești greu de suportat. ‎Au fost cuvintele ei.
‎A spus toate astea, nu?
‎Păi, trebuie să-i oferim ‎o primire cum se cuvine.
‎De ce nu facem asta chiar acum?
‎Hei, prietenă nouă
‎Mă bucur că ai venit
‎Ce-i asta?
‎Hei, prietenă nouă
‎Cât timp ești cu noi, ești acasă
‎Locul de unde vii nu pare a fi mare lucru
‎Cine ești?
‎Dar acum ești aici ‎Nu te vom lăsa singură
‎Nu cunoaștem limite!
‎Ai ajuns în Centauria
‎Și nimic nu ne reprezintă mai bine
‎Decât combinația colorată ‎De cântece și dansuri
‎Ființe pe jumătate animal, pe jumătate om ‎Vei întâlni aici
‎Bine ai venit în Centauria
‎E locul unde sunt noii tăi prieteni, fată
‎Suntem diferiți ‎Dar suntem nedespărțiți
‎- E splendid! ‎- Depindem unii de ceilalți
‎Dar așa suntem mai fericiți
‎Practic, suntem în vreme de război
‎Cu o hoardă feroce de soldați cotropitori
‎Am fost de acord să nu vorbim despre asta!
‎Dar să ne prefacem că e în regulă
‎Ai ajuns în Centauria!
‎Vino în turma noastră de centauri
‎Îți promit că suntem cei mai prietenoși
‎Distracția nu se termină niciodată ‎Când locuiești în
‎Centauria
‎A fost grozav.
‎- Noua… ‎- Unde a dispărut?
‎Prieteno?
‎E nepoliticoasă! A fugit din nou.
‎Crezi că noul nostru copil spiritual ‎se va întoarce după asta?
‎Pentru că…
‎Îmi place.
‎O să se întoarcă.
‎Ce a fost asta?
‎Trebuie să plec!
‎Bine. Așa!
‎Te iubesc!
‎Stai! Ce?
‎Calule!
‎Ce? Stai! Unde ești?
‎Stai…
‎Tot aici sunt.
‎Scuze că vă întrerup!
‎N-o să vă vină să credeți!
‎Știați că suntem sub o cupolă?
‎O cupolă!
‎Ia te uită! Pot să gesticulez acum. ‎Ca un om.
‎Incredibil!
‎Uite cine s-a întors în patru labe! ‎Poate ar trebui să împărțim prăjiturile.
‎- Sau poate nu. ‎- Nu vreau, mulțumesc!
‎Vreau să-mi spui cum să ies de sub cupolă.
‎Nu poți ieși de sub cupolă fără magie.
‎Bine. Ce e magia?
‎„Ce e magia?”
‎Pocnești degetele? Bine. Unde te duci?
‎De ce să-ți spunem ‎când îți putem cânta despre magie
‎cu cântecul nostru magic nocturn?
‎Nu e nevoie!
‎Fiecare centaur e plin de magie ‎Asta dorim să demonstrăm
‎E în ochii noștri, în coamele noastre ‎În copitele noastre magice
‎Magia noastră poate că e caraghioasă ‎Dar ne iubim așa cum suntem
‎Fiindcă, prieteno ‎Avem vrăji cu duiumul
‎Vrăji, vrăji, vrăji, vrăji
‎Vraja asta se numește Coama Modelată
‎Clipirile strălucitoare împrăștie sclipici
‎- Avem „Chipeș pentru opt secunde” ‎- Și Gâtul Alungit
‎Iar Picioarele Șubrede au succes mereu
‎Stomacul Portal
‎Ochi prehensili
‎Când clipesc, petele-mi devin plăcinte
‎Pot să arunc mini-versiuni ale mele
‎Din copita mea
‎Gata, te rog!
‎Mulțumesc!
‎Ce e asta?
‎De ce am apărut?
‎Unde s-a dus?
‎Nu știm niciodată.
‎Ce scârbos!
‎- Asta faceți în fiecare noapte? ‎- În fiecare zi și în fiecare noapte!
‎Cântăm, exersăm puterile magice,
‎exersăm puterile magice ‎inspirate de cântece.
‎Bine. Pricep.
‎Și singurele puteri magice
‎sunt „Stomacul Portal” ‎și „Chipeș pentru opt secunde”?
‎Și pot să arunc mini-versiuni ale mele ‎din copită!
‎Da, te rog, nu mai face asta!
‎N-am nevoie de vrăji, bine?
‎N-a fost nevoie de magie ‎ca să ajung aici, ci de asta. Stați!
‎Stați așa! Unde e? Unde a dispărut?
‎Artefactul, unde e?
‎Glendale?
‎Bine, dar nu prea vreau.
‎Scuze! Doar că,
‎luând ceea ce nu-mi aparține, ‎mă face să simt că trăiesc.
‎Va trebui să-mi scuzi turma.
‎Sunt greu de suportat.
‎Sunteți o turmă? Nu arătați ca o turmă.
‎Ei bine, suntem.
‎Turma noastră arată altfel, ‎dar avem grijă unul de altul.
‎Pentru că asta fac familiile. ‎Nu știi cum e?
‎Ba da, știu.
‎De aceea am nevoie de voi ‎ca să mă întorc la Călărețul meu.
‎- Doar un centaur șaman te poate ajuta. ‎- Glendale!
‎Sunt cele mai puternice și magice ființe ‎din toată Centauria.
‎Doar rostesc cuvântul „șaman”, ‎și simt o neliniște,
‎așa cum n-am mai simțit vreodată.
‎Mi-am revenit.
‎- Mă duci la un șaman? ‎- Nu-s șamani în Valea Centaurilor.
‎Atunci, ajută-mă să plec de aici!
‎Suspin!
‎Să pleci de aici?
‎De ce nu? Ce e acolo?
‎Păi, Drumul Curcubeului ‎înconjoară Centauria.
‎Nu știm…
‎Nu știm ce e acolo.
‎- Dar e mai mult decât ce e aici. ‎- Durpleton!
‎Există cinci centauri șamani ‎în colțuri diferite ale lumii.
‎Zulius!
‎Ce? Mă cunoști. Faptul că nu vrei ‎să-i spun lucrurile astea
‎mă face să-mi doresc să-i spun ‎și mai tare.
‎Ascultă, turma noastră ‎e foarte fericită aici.
‎E distractiv, e magic,
‎dar, cel mai important, ‎suntem în siguranță.
‎Dar faceți același lucru zi de zi.
‎Nu vă plictisiți niciodată?
‎Nu!
‎Le place aici. Tuturor ne place. Nu-i așa?
‎Ne place să facem aceeași magie ‎în fiecare zi și în fiecare noapte.
‎Nu-i așa?
‎- Cred că te pot minți. ‎- Stai! Putem pleca?
‎Tocmai ați cântat despre Centauria ‎și cât de uimitoare este.
‎E uimitoare!
‎Ați zis că distracția nu se termină aici.
‎E distracție fără întrerupere.
‎Dar cum poate să fie adevărat, ‎când stați în același loc, în fiecare zi?
‎A zis-o!
‎Am dreptate, nu?
‎Turma voastră a înnebunit de plictiseală.
‎Repetă!
‎Cred că voi cântați și dansați ‎ca să vă distrageți atenția de la adevăr.
‎V-ați închis aici ‎fiindcă e un loc frumos și sigur.
‎Dar, în secret, vă plictisiți, cu P mare.
‎Și nu spun asta cu ușurință. Sunt un cal. ‎Cum știu să silabisesc?
‎Sunteți captivi și plictisiți. ‎Dar nu trebuie să fie așa.
‎Nu vreți să vedeți lumea?
‎- Da! ‎- Da.
‎Să simțiți…
‎- Să simțiți vântul prin coame? ‎- Da!
‎Să simțiți craniile zdrobite sub copite?
‎- Stai! Ce? ‎- Nu, nu vreau asta.
‎- Pas! ‎- Da!
‎Nu vreți să vedeți ce e dincolo de cupolă?
‎- Da! ‎- Da, categoric!
‎Nu pot să cred că o să fac asta, ‎dar nu uita, Calule, o faci pentru ea.
‎Cred că are voce de înger.
‎Nu!
‎Poate ar trebui să faci o încălzire ‎înainte să cânți.
‎- Să faci niște vocalize. ‎- Știu cum să-mi încălzesc vocea!
‎Mulțumesc!
‎Bine.
‎Ați spus că drumul din jurul acestei lumi ‎E pavat de curcubeie
‎Iar ținuturile sunt pline de centauri
‎Mari și mici
‎Atunci, de ce stați degeaba ‎Și nu faceți nimic nou?
‎În loc să ieșiți galopând ‎Și să vedeți totul
‎Dar e nevoie de puțină îndrăzneală ‎Și de puțină magie
‎Aș pleca singură ‎Dacă aș avea și eu
‎Magie, vreau să zic
‎Împreună vom intra în necunoscut
‎Așa că spuneți adio vechilor obiceiuri ‎Și să pornim pe Drumul Curcubeului
‎Urmați, urmați
‎Urmați culorile și luminile drumului
‎Și dacă plecăm cu toții
‎Împreună vom descoperi ‎Că ne putem face propriul…
‎Drum
‎Ești bine ‎Ești teafără
‎Te voi găsi acolo, dincolo de lumină
‎Dar e nevoie de puțină îndrăzneală ‎Și de puțină magie
‎Aș pleca singură ‎Dacă aș avea și eu
‎Da, e nevoie de puțină îndrăzneală ‎Și de puțină magie
‎Aș pleca singură ‎Dacă aș avea și eu
‎Magia voastră, vreau să zic
‎Împreună vom intra în necunoscut
‎Așa că spuneți adio vechilor obiceiuri
‎Și să pornim pe Drumul Curcubeului
‎Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică