‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫המלחמה משתוללת מאז שאני זוכרת.‬
‫איבדתי את אבי במלחמה.‬
‫איבדתי את אמי במלחמה.‬
‫וזו הייתה החברה היחידה שנותרה לי בעולם.‬
‫כאוס, שפיכות דמים וקרבות‬ ‫היו החיים היחידים שהכרנו.‬
‫החפץ.‬
‫לא ידענו מאיפה הוא הגיע או מה הוא עשה,‬
‫אבל הגנרל סיפר לנו שהוא המפתח לניצחון.‬
‫הדבר שינצח את הפולשים‬ ‫שלקחו מאיתנו כל כך הרבה.‬
‫סוף סוף, הייתה בידינו תקווה.‬
‫אבל כשחזרנו לכפר,‬
‫הגנרל לא היה שם.‬
‫לא.‬
‫היי, זה בסדר. אני מחזיקה בך.‬
‫את בסדר. את תהיי בסדר.‬
‫את בסדר.‬
‫"את בסדר‬
‫את בריאה ושלמה‬
‫לעולם לא אשאיר אותך לבד‬
‫אישאר‬
‫ואילחם‬
‫לצדך‬
‫את בסדר‬
‫את בריאה ושלמה‬
‫אישאר כאן במהלך האפלה‬
‫עד הסוף‬
‫אילחם‬
‫לצדך"‬
‫לא!‬
‫תישארי איתי!‬
‫לא!‬
‫את בסדר. את בריאה ושלמה.‬
‫מה זה?‬
‫ריידר?‬
‫ריידר, איפה את?‬
‫מה?‬
‫שלום.‬
‫מה קורה?!‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫רגע.‬
‫כרגע אמרתי דברים בעזרת הפה שלי?‬
‫ואתה הבנת אותי?‬
‫כן.‬
‫ריידר! איפה את?‬
‫זה בטח חלום.‬
‫בטח התעלפתי בשדה הקרב או משהו. אני רק…‬
‫איפה המלחמה?‬
‫זה ממש מוזר. למה הכול כל כך נקי וצבעוני?‬
‫מרחבים פתוחים מלחיצים אותי!‬ ‫איפה כל החיילים?‬
‫דלת תחת!‬
‫אמא, מי זה היה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בטח סתם איזה משוגע.‬
‫שלום!‬
‫זר מוזר!‬
‫אוי לא!‬
‫אוי.‬
‫שלום!‬
‫מה הולך כאן?‬
‫גלנדייל, תירגעי. תשתמשי במילים שלך.‬
‫קרון! מיץ תפוחים! עוגת תות! כוורנים!‬
‫הנה אתה!‬
‫למה ברחת? לא הספקתי להציג את עצמי.‬
‫אם תיגע בי, אתה מת.‬
‫מה קורה לפנים שלו?‬
‫הוא נראה קצת מפחיד, לא?‬ ‫עם הפנים הארוכים האלה?‬
‫ואטאבר. הוא לא נראה מפחיד,‬ ‫הוא סתם נראה דוחה.‬
‫אני בטוח שהוא לא יכול לעשות את זה. תסתכל.‬
‫אוי, כן.‬
‫תסתכלו. תפנימו.‬
‫קצת כבד מדי. אני נופל!‬
‫לאן נעלמו הזרועות שלו?‬
‫ומה לא בסדר בתחת שלו?‬
‫יודעים מה?‬ ‫-מה?‬
‫אני חושב שבא לי לגעת בפנים שלו.‬
‫מה? לא. תפסיק! תפסיקו! תתרחקו!‬
‫אל תיגע בי. אני מזהירה אותך.‬
‫אני לוחמת מיומנת היטב.‬ ‫-כולם להפסיק!‬
‫האם זה…‬
‫ידיד חדש?‬
‫סוף סוף! חלף זמן כה רב!‬
‫סוף סוף מישהו שיש לטפח אותו.‬
‫כמו תינוק!‬
‫טוב, לא ממש תינוק.‬
‫היי…‬ ‫-יותר כמו תינוק ברוחו.‬
‫כמו תינוק רוחני.‬
‫לא!‬ ‫-ואמאווינק?‬
‫תינוק מטאפורי!‬
‫היי, ואמאווינק?‬ ‫את זוכרת את התינוק המטאפורי המשונה הזה‬
‫שעליו דיברת כרגע?‬
‫כן?‬
‫טוב, היא הלכה.‬
‫מה?‬
‫אבל… לאן היא הלכה?‬
‫היא אמרה שהיא צריכה ללכת‬ ‫לחפש מישהי בשם "ריידר",‬
‫ושאם היא לא תחזור אליה בזמן, היא תאחר,‬ ‫כי בפעם האחרונה…‬
‫כל כך… הרבה… קורה. אני…‬
‫היא גם אמרה שהיא צריכה לחזור לאיזו מלחמה‬
‫שהיא היתה באמצע שלה כי היא והריידר הזאת‬
‫עשו דברים ממש חשובים והיא אמרה עוד מילים‬
‫שלא ממש הבנתי.‬
‫היא גם אמרה שהיא חושבת שאת "הרבה".‬ ‫ציטוט מדויק.‬
‫היא אמרה את כל זה, מה?‬
‫ובכן, הידידה החדשה שלנו‬ ‫צריכה קבלת פנים הולמת.‬
‫אז למה שלא נערוך לה אחת כזו, ממש עכשיו?‬
‫"היי, ידידה חדשה‬
‫אני שמחה שהגעת"‬
‫מה זה?‬
‫"היי, ידידה חדשה‬
‫כל עוד את איתנו, את בבית‬
‫נשמע שהמקום שבאת ממנו הוא לא משהו"‬
‫תזכירי מי את?‬
‫"אבל עכשיו כשאת כאן לא נניח לך לעולם"‬
‫אין לנו גבולות!‬
‫"כי הגעת לעולם הקנטאורים‬
‫ואין מה שמייצג את עולמנו טוב יותר‬
‫מאוסף צבעוני זה של שירה וריקודים‬
‫וחצאי חיה ואדם שאת פוגשת כאן היום‬
‫ברוכה הבאה לעולם הקנטאורים‬
‫כאן נמצאים חברייך הטובים, נערה‬
‫כולנו שונים אבל תמיד ביחד‬
‫זה נהדר!‬ ‫-יש בינינו תלות הדדית‬
‫אבל אנחנו מאושרים כך!‬
‫כלומר, טכנית, אלא מה, היינו במלחמה‬
‫נגד צבא פלישה אכזר ונורא"‬
‫הסכמנו שלא נדבר על זה!‬
‫"אבל היי, בואו נעמיד פנים שזה אוקיי‬
‫הגעת לעולם הקנטאורים!‬
‫הצטרפי לעדר הקנטאורים והקנטאוריות‬
‫ואני מבטיחה שלא תמצאי מקום חברותי יותר‬
‫הכיף לא נגמר‬
‫כשאתה חי ב…‬
‫עולם הקנטאורים"‬
‫זה היה גדול.‬
‫היי…‬ ‫-לאן היא הלכה?‬
‫ידידה חדשה?‬
‫איזו גסות. היא שוב ברחה.‬
‫נראה לכם שהתינוקת הרוחנית שלנו‬ ‫תחזור בשביל הדבר הזה?‬
‫כי, אתם יודעים,‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫הו, היא תחזור.‬
‫מה היה כל זה?‬
‫אני חייבת ללכת!‬
‫אה, יופי. אוקיי.‬
‫אני אוהבת אותך!‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- תוכנית א' -‬
‫רגע. מה?‬
‫סוסה.‬
‫מה? רגע. איפה את?‬
‫רגע…‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫מצטערת להפריע!‬
‫אתם לא תאמינו לזה.‬
‫ידעתם שיש שם כיפה?‬
‫יש כיפה!‬
‫תראו את זה. אני מניחה שאני יכולה‬ ‫להצביע עכשיו. כמו בנאדם.‬
‫לא ייאמן.‬
‫תראו מי חזרה אלינו בזחילה.‬ ‫אולי נחלוק איתה בעוגות הצחקוק שלנו.‬
‫אולי לא.‬ ‫-אני לא רוצה עוגות צחקוק, תודה.‬
‫אני רוצה שתגידי לי איך לצאת מהכיפה הזאת.‬
‫את לא יכולה לצאת מהכיפה בלי קסם.‬
‫טוב. מה זה קסם?‬
‫"מה זה קסם?"‬
‫את נוקשת באצבעות? טוב. לאן את הולכת?‬
‫למה שנגיד לך אם אנחנו יכולים לשיר לך‬
‫על הקסם בעזרת שיר הקסם האדיר שלנו?‬
‫זה לא נחו…‬
‫"כל קנטאור מלא בקסם‬ ‫באנו זאת להוכיח‬
‫הוא בעיניים שלנו, ברעמות שלנו‬ ‫בפרסות הקסם שלנו‬
‫הקסם שלנו אולי מטופש‬ ‫אבל אנו אוהבים את דרכינו הקסומות‬
‫כי ידידתי, יש לנו קסמים באופן אינסופי‬
‫קסמים, קסמים, קסמים, קסמים‬
‫קסם זה נקרא 'רעמה מעוצבת'‬
‫'פנס קסם' ממלא את העולם בנצנצים‬
‫יש 'חתיך לשמונה שניות'‬ ‫-ו'מתיחת צוואר'‬
‫ו'רגליים מתנודדות' תמיד מנצח‬
‫'בטן שער'‬ ‫-'עיניים לופתות'‬
‫כשאני ממצמץ הכתמים שלי הופכים לעוגות‬
‫אני יכולה לירות גרסאות קטנטנות של עצמי‬
‫מהפרסה שלי"‬
‫בבקשה די.‬
‫תודה.‬
‫מה זה?‬
‫למה נוצרתי?‬
‫לאן זה הלך?‬
‫אנחנו אף פעם לא יודעים.‬
‫דוחה.‬
‫אז זה מה שאתם עושים כל לילה?‬ ‫-כל יום וכל לילה!‬
‫אנחנו שרים שירים, מתאמנים בקסמים,‬
‫מתאמנים בקסמים בהשראת השירים ששרנו‬ ‫בזמן שעשינו קסמים.‬
‫אוקיי. הבנתי.‬
‫והקסמים היחידים שאתם יודעים לעשות,‬ ‫הם, כאילו,‬
‫"בטן שער" ו"חתיך לשמונה שניות"?‬
‫ואני יכול לירות גרסאות קטנטנות שלי מהפרסה!‬
‫כן, בבקשה לא שוב.‬
‫תראו, אני לא צריכה קסמים, אוקיי?‬
‫לא נזקקתי לקסם כדי להגיע לכאן.‬ ‫היה לי רק את זה.‬
‫רגע.‬
‫רגע אחד. איפה זה? לאן זה נעלם?‬
‫החפץ. איפה הוא?‬
‫גלנדייל?‬
‫אוקיי, אבל אני לא ממש רוצה.‬
‫סליחה, פשוט,‬
‫כשאני לוקחת דברים שלא שייכים לי‬ ‫אני מרגישה את החיים מפעמים בי.‬
‫עלייך לסלוח לעדר שלי.‬
‫הם… הרבה.‬
‫אתם עדר? אתם לא נראים ככה.‬
‫אנחנו עדר, אוקיי?‬ ‫העדר שלנו אולי נראה שונה,‬
‫אבל אנחנו דואגים זה לזה.‬
‫כי זה מה שמשפחות עושות.‬ ‫את לא יודעת איך זה?‬
‫האמת שאני יודעת.‬
‫לכן אני צריכה שתעזרו לי לחזור לריידר שלי.‬
‫רק קנטאור שמאן יוכל לעזור בכך.‬
‫גלנדייל?‬ ‫-הם היצורים החזקים והקסומים ביותר‬
‫בכל עולם הקנטאורים.‬
‫רק אמירת המילה "שמאן"‬ ‫ממלאת אותי בתחושת חרדה‬
‫שונה מכל מה שחשתי בעבר.‬
‫חזרתי.‬ ‫-תוכלו לקחת אותי לשמאן?‬
‫אין שמאנים בעמק קנטאור.‬
‫נו אז, תעזרו לי לצאת מהעמק.‬
‫אנחת תדהמה!‬
‫לצאת מהעמק?‬
‫למה לא? מה יש שם בחוץ?‬
‫טוב, שביל הקשת מקיף‬ ‫את עולם הקנטאורים כולו.‬
‫אנחנו לא יודעים…‬
‫אנחנו לא באמת יודעים מה יש שם בחוץ.‬
‫אבל יש שם יותר מאשר כאן.‬ ‫-דורפלטון!‬
‫ויש חמישה קנטאורי שמאן שונים‬ ‫שחיים בחמישה קצוות תבל.‬
‫זוליוס!‬
‫מה? את מכירה אותי.‬ ‫העובדה שאת לא רוצה שאגיד לה את הדברים האלה‬
‫גורמת לי לרצות לספר לה עוד יותר.‬
‫תקשיבי, העדר שלנו מאושר מאוד כאן.‬
‫זה מקום כיפי וקסום.‬ ‫אבל הכי חשוב, זה מקום בטוח.‬
‫אבל אתם עושים אותו הדבר כל יום.‬
‫אתם לא משתעממים אף פעם?‬
‫לא.‬
‫הם מתים על המקום הזה.‬ ‫אנחנו מתים על המקום הזה. נכון?‬
‫אנחנו אוהבים לעשות את אותם קסמים‬ ‫מדי יום ומדי לילה.‬
‫נכון?‬
‫אני מניח שאני צריך להמשיך לשקר לך.‬ ‫-רגע, אנחנו יכולים ללכת?‬
‫כרגע שרתם שיר על עולם הקנטאורים‬ ‫ועל כמה שהוא מדהים.‬
‫הוא באמת מדהים.‬
‫אמרתם שהכיף לא נגמר כאן.‬
‫זה כיף נון סטופ.‬
‫אבל איך את מתכוונת לזה‬ ‫אם אתם נשארים כל הזמן באותו המקום?‬
‫היא אמרה את זה.‬
‫אני צודקת, נכון?‬
‫העדר שלך מתחרפן משיעמום.‬
‫תגידי את זה שוב.‬
‫אני חושבת שאתם שרים ורוקדים‬ ‫כדי להסיח את דעתכם מהאמת.‬
‫שתקעתם את עצמכם כאן כי זה מקום נחמד ובטוח,‬
‫כשבעצם, כולכם משועממים, במם דגושה!‬
‫ואני לא אומרת זאת כלאחר יד. אני סוסה.‬ ‫איך אני יודעת בכלל לאיית?‬
‫אתם תקועים ואתם משועממים.‬ ‫אבל זה לא חייב להיות ככה.‬
‫אתם לא רוצים לראות את העולם?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫לחוש את…‬
‫לחוש את הרוח ברעמה שלכם?‬ ‫-כן!‬
‫לחוש את הגולגולות מתפצחות מתחת לפרסות?‬
‫רגע. מה?‬ ‫-אני לא רוצה לעשות את זה.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫אתם לא רוצים לראות מה יש שם בחוץ,‬ ‫מעבר למחסום?‬
‫כן.‬ ‫-כן, בהחלט.‬
‫אני לא מאמינה שאעשה את זה,‬ ‫אבל, תזכרי, סוסה,‬
‫את עושה את זה בשבילה.‬
‫אני מתערבת שיש לה קול מלאכי.‬
‫אוי, לא.‬
‫אולי כדאי שתתחממי קצת לפני שתתחילי לשיר.‬
‫את יודעת, תעברי על כמה סולמות.‬ ‫-אני יודעת איך להתחמם!‬
‫תודה.‬
‫אוקיי.‬
‫"אמרתם שהשביל סביב העולם הזה‬ ‫מרוצף בקשת בענן‬
‫ושהארץ מלאה בקנטאורים קטנים כגדולים‬
‫אז למה אתם יושבים כאן וחוזרים על עצמכם‬
‫במקום לרכוב החוצה כדי לראות הכול‬
‫אבל צריך קצת תעוזה וקמצוץ של קסם‬
‫הייתי הולכת לבד אם רק היה לי‬
‫הקסם, כלומר‬
‫יחד נצא אל הבלתי נודע‬
‫אז תיפרדו מהישן ותגידו שלום לשביל הקשת‬
‫לכו בעקבות, לכו בעקבות‬
‫לכו בעקבות הצבעים והאורות של הדרך‬
‫ואם נלך כולנו‬
‫יחד נגלה שהדרך תהיה‬
‫משלנו‬
‫את בסדר, את בריאה ושלמה‬
‫אמצא אותך שם מעבר לאור‬
‫צריך קצת תעוזה וקמצוץ של קסם‬
‫הייתי הולכת לבד אם רק היה לי‬
‫כן, צריך קצת תעוזה וקמצוץ של קסם‬
‫הייתי הולכת לבד אם רק היה לי‬
‫הקסם שלכם, כלומר‬
‫יחד נצא אל הבלתי נודע‬
‫אז תיפרדו מהישן‬
‫ותגידו שלום לשביל הקשת"‬