Otvorite 44. stranicu u udžbeniku.
Spremni?
Gospodine Yokota,
oprostite što opet kasnim.
Katayama, što ti je s leđima?
Joj, da. Počela su oticati iz nekog razloga.
Eto, tako.
Što je to? Izgleda kao puževa kućica.
Jezivo. -Ogavno.
Spirala.
UZUMAKI
Jesi li to čuo?
Zmije!
Ispreplele su se.
Čudno i baš jezivo. U sukobu su, zar ne?
Kao naši roditelji. Žestoko se svađaju.
Ne bore se. One se pare.
Čujem da i dalje ne znaju gdje je Azami.
Sigurno ti je teško, Kirie.
Ispitala te policija? -Jest.
Znaš što? Opet su počeli pokapati ljude.
Umjesto kremiranja.
Znaš one spirale iznad krematorija? -Da.
Kažu da je to neobičan incident.
Kombinacija neispravnog dimnjaka i jedinstvenog vremena.
I u drugim gradovima pojavile su se spirale iznad krematorija.
Ali samo kad kremiraju ljude iz Kurouzua. Ludo!
Sada ih pokapaju da dim ne bi oblikovao spiralu.
No zastrašujuće je hodati uz mrtve na putu do škole.
Podilaze me žmarci.
Nastavimo.
Kirie, ja te volim! -Ne možeš tako plašiti ljude, Yamaguchi.
Jesam li vas prepao?
Zašto tratiš vrijeme? Kirie već ima dečka.
Znam, ali želim da mi takva ljepotica bude cura.
Svi će se šokirati.
Daj se skockaj. Zato te svi zovu Feder, čudače.
Volim plašiti ljude.
Ne želim imati veze s tobom i tvojim psinama. Molim te, nemoj me gnjaviti.
Hajdemo, Shiho.
Kirie! Dobro, ali neću odustati!
Upamti moje riječi! Past ćeš na mene kao kruška!
Glupi derane! -Dalje od nje, upozorili smo te!
Dođi, Yoriko!
Ne! Pusti me, tata! -Yoriko!
Derište malo! -Kazunori!
Idemo! -Ne! Kazunori!
Jesi li dobro?
Ajme, Kazunori.
Tako su izopačeni. -Tko?
Sjećaš li se? Moji su se doselili ovamo dok sam išao u osnovnu.
Uselili smo se u onu napuštenu kuću u nizu. Zovu je sirotinjskom.
Znam. Shuichi i ja bismo onamo odlazili.
Yorikini su naši susjedi.
Ali svi se mrzimo.
Kao što sam rekao, izopačeni su.
Mislim zato što ne mogu prihvatiti svoje siromaštvo.
Zato sve živo izvrću.
Način da se zaštite od stvarnosti.
A kad izopačeni ukriže koplja...
Uđu u začarani krug. Nemoguće je osloboditi se.
Toliko su izopačeni?
Ali ti nisi izopačen, Kazunori.
Hvala ti, Kirie.
Volim misliti da Yoriko i ja još nismo poput njih.
Planiramo zajedno pobjeći.
Molim? -Vlakom. Prekosutra.
Obećaj mi da nikomu nećeš reći. -Obećavam.
Nadam se da će Yoriko i Kazunori pronaći sreću.
Ne čudi što se njihove obitelji mrze.
Prokletstvo spirale. Osjećam ga iznad te kuće.
Što želiš reći? -Zbog spirale su izopačeni. Ona kvari njihove duše.
Možda griješim, ali kletva je ondje posebice snažna.
Spirala polako širi svoj utjecaj na cijeli ovaj grad.
Vidi.
Kad ih takne spirala,
koja ima očitu moć sve privlačiti u svoje središte,
nastoje privući pozornost svih i svega.
Kirie, čini se da ti je kosa izrasla.
Što?
Kad bolje razmislim, iznenada izgleda duže.
Kirie, što ti je s kosom? -Što?
Nemam pojma odakle te kovrče.
Ispleti pletenice. Mogu ti pomoći. -Hvala ti, Kyoko.
Struktura DNK-a obično se opisuje kao dvostruka zavojnica.
Zamislite dva paralelna lanca koji formiraju ljestve i zatim se zakrenu.
Svaki lanac ima posebnu kralježnicu,
od šećera i fosfata s bazama AT, CG... -Ma daj!
Baze se povezuju prema unutra, pričvršćujući se na središte zavojnice.
Koji je to vrag? -Odvratno!
To je Katayama. -Nemoguće!
Ozbiljno? -Šališ se?
To je Katayama. Pogledajte mu lice!
Oči su mu iskočile!
Odrežite je. Želim kratku.
Sigurna si?
Jezivo je i ne sviđa mi se.
Dobro, šišam.
Ti si čudovište!
Što je bilo? Odvedimo je u bolnicu!
Ne, seko! -Kirie!
- Treba liječnika! - Ne mogu disati!
Njezina se kosa ljuti! Zato je guši.
Zbog šišanja! Ne želi ići u bolnicu.
Prestani, smiješan si. Ona ne guši samu sebe!
Dušo, Mitsuo možda ima pravo.
Što je sa svima vama?
Kirie, kako...
Ti tamo! Što ti je s kosom?
Kirie, ja ću privući još više pozornosti.
Nećeš vjerovati što je Pužina jeo za doručak.
Travu iz kokošinjca!
"Pužina"? -To je opako čak i za tebe, Tsumura.
Mrzim ovo.
Nije bio kod kuće nekoliko dana, a kažete mi da je cijelo vrijeme ovdje?
Ovo je vaš sin.
Besmislica! Kako možete reći da je to naš sin? Je li ovo neka bolesna šala?
Dođi, odlazimo. -Evo.
Jadni Katayama.
Čekajte mene!
Shuichi...
Kirie, znak moje ljubavi.
Žao mi je, ne mogu to prihvatiti.
- Barem otvori i pogledaj. - Neću. Već imam nekoga.
Moraš prestati.
Što da učinim da osjetiš moju ljubav prema tebi?
Znam! Gle ovo, Kirie!
Moć moje ljubavi zaustavit će taj automobil. -Yamaguchi!
Volim te...
Čujem da je Federa zgazio auto. -Zamisli!
Tijelo se omotalo oko kotača i pretvorilo u kašu.
O, ne! Ne opet!
Katayama je izašao iz svog tora!
Čekajte malo. Nemoguće! To je...
Tsumura!
Kirie!
Što kažeš? Hoće li me sada lakše opaziti?
Ne želim biti druga.
Ja sam bolja.
Da te vidimo, Kirie!
Kyoko, molim te.
Ne želim se natjecati s tobom.
Samo jedna može biti središte pozornosti!
Od samog mi se pogleda na tebe povraća!
Kirie!
Kirie, drži se. Odsjeći ću je.
Sada sam doista središte pozornosti!
Pogledajte me! Dobro me pogledajte!
Tako sam umorna...
Ali trebam još više pozornosti...
Više pozornosti...
Kirie!
Shuichi?
Ovo je loše! Katayama i Tsumura su se oslobodili!
Ako ih ne nađemo i riješimo ih se brzo, izazvat će paniku!
G. Yokota! G. Yokota! Molim vas, nemojte ih ubiti!
To su jajašca koja su položili nakon parenja.
Što? Parenja? Ali obojica su muško.
Puževi su dvospolci. Hermafroditi.
Ako se izlegu, grad će baciti u kaos.
- Nemojte, molim vas! - Nemam izbora!
Oni više nisu ljudi. Oni su "homo gastropoda". Ljudi puževi.
- Ovo je ludo. - Čekaj! Kazunori...
Kamo ideš? Još se nisi oporavila.
Na postaju! Kazunori i Yoriko će pobjeći. -Sada?
Da. Odlaze iz ovoga grada. Želim da barem oni pobjegnu.
Pametno je pobjeći, ali sigurna si da će doći?
Trebali bi stići svakog trena. Rekao je da idu vlakom u 18.30.
Što je? Od čega bježite?
Opazili su da se iskradamo iz kuće. Naši nas očevi progone!
Drže postaju na oku.
Kako možemo pomoći? -Idemo preko plaže. Mi ćemo vam pomoći.
Puno ti hvala, Shuichi.
Eno ih! Ovuda!
Kazunori! Dosta je gluposti.
- Smjesta idemo kući. - Ne, tata! Makni nam se s puta!
Ondje su!
Kazunori, bježite!
Vratite se ovamo! Kazunori!
Stanite!
Ne mogu više trčati...
Yoriko, ti mala glupačo.
Kad ćemo utjerati malo razuma u tebe?
Kazunori, opet će nas rastaviti.
Neće. Nikad se više nećemo rastaviti.
Ispreplest ćemo se. Ovako!
Yoriko!
Yoriko! Daj ruku! -Kazunori!
Koji se vrag zbiva?
Yoriko! Drži se, izvući ću te!
Previše je čvrsto! Kao čelična sajla!
Prestani, tata. Pusti nas na miru.
Ne možeš slomiti našu ljubav. Više se nikad nećemo razdvojiti.
Zajedno. Zauvijek.
Sve je u redu, gospođo?
Zašto misliš da nije? Krenula sam kući.
Neobično je što samo hodam i hodam, ali ne približavam se.
Poduzmite nešto! Ne mogu ravno hodati!
Jeste li čuli da se crni svjetionik sinoć upalio?
Godinama je pokvaren. Pitam se kad su ga popravili.
Govori se da od pogleda u svjetlo skreneš s uma.
Stvarno? Jezivo.
G. Yokota!
Ne mogu vjerovati da se i on pretvorio u čovjeka puža.
Seko, tu si! Brzo dođi!
Što je sad, Mitsuo?
Sigurno se sinoć nasukao.
Ali more je bilo mirno, a svjetionik je radio.
Ja sam čuo da su nakon havarije
tri mornara besciljno hodala ukrug na palubi.
Zatim su pali u more.
Jednog su spasili, druga dvojica vode se kao nestala.
Kad smo kod nestalih,
sinoć su poslali petoricu stručnjaka do svjetionika.
Otad od njih ni traga ni glasa.
Mitsuo?
Mitsuo!
Smjesta silazi!
- Ove su stube zakon! - Idemo do vrha, Mitsuo! -Da!
Znači, moram gore.
Ovo nema smisla.
Penjem se, a ne dolazim do vrha.
Kao da hodam u beskrajnom krugu.
I taj miris, kao da nešto gori...
Čudno mi je u glavi.
Upomoć! -Mitsuo!
Mitsuo i njegov prijatelj nastavili su. Žele dodatno istražiti.
Ja idem po njih, vi siđite.
Brzo, bez stajanja!
Seko, ne možemo se pomaknuti. Spirala zuri u nas!
Ovo je leća svjetionika.
Fresnelova leća obično se sastoji od koncentričnih krugova.
Pitam se što se ovdje dogodilo.
Kao da je sve iskrivljeno.
A ta tijela...
O, ne!
Morate sići! Smjesta! Zraka će se u sumrak upaliti!
Moramo sići prije nego što se aktivira!
Kako to misliš?
Svjetlost je tako vruća da topi staklo.
I tako vruća da... Požurite se! Moramo sići!
Što se događa? Što će nam se dogoditi?
Objasnit ću poslije! Trčite!
Dolazi! Vrućina dolazi!
Nema stajanja! Trčite!
O, ne!
Svjetionikova zraka
koja se probudila iz spokojnog drijemeža
polako se širila
preplavljujući nas
dok nas je spirala cijele gutala.
Ostavljajući naš grad bespomoćnim da joj se odupre.
MEDIATRANSLATIONS