Kukaan ei ole tavoittanut heitä taifuuni nro 2:n osuttua.
Sen jälkeen taifuunit kolme, neljä, viisi ja kuusi osuivat peräjälkeen.
Kukaan ei tiedä, ovatko sen 6 000 asukasta kunnossa.
Sinne lähetettiin uutisryhmiä, joten miten se on mahdollista?
Kurouzu-cho on tämän tunnelin päässä.
Vauhtia! Pyörremyrsky!
Oletteko kunnossa? Sakagami-san, Endo-San...
Mitä pitäisi tehdä? Minun on haettava apua.
Ilma tuntuu latautuneelta.
Kuvittelenko vain, vai muodostaako hengitykseni spiraaleja?
Miksei täällä ole ketään? Miksi on niin hiljaista?
Aiheuttivatko taifuunit kaikki nämä vahingot?
Tuo on uutiskopteri.
Pyörre?
Piiloudu. - Hitaasti.
Jihuu!
Kurouzun peruskoulu edessä! Valmiina hyökkäykseen!
Selvä! - Yhdistykää!
Näyttää hauskalta. Ehkä minäkin liityn Perhosjengiin.
Älä edes harkitse! Monet kuolivat yrittäessään matkia heitä.
"Perhosjengi"? - Joukko roistoja, -
jotka käyttävät tätä tekosyynä riehua.
Kiitos. Jään teille velkaa.
Eipä kestä. Olet loukkaantunut!
Pystytkö kävelemään? - Pystyn.
Tulitko tänne auttamaan? - Mitsuo, kävele hitaammin.
Ei, olen Toyo TV:n toimittaja. Olen Chie Maruyama.
Toyo TV:n? - Puhu hiljempaa.
Näytitkin tutulta.
Olen Kirie Goshima. Tämä on veljeni, Mitsuo.
Olimme etsimässä tarvikkeita.
Nykyään jos kukaan tekee äkillisiä liikkeitä, -
se laukaisee välittömästi suuren pyörremyrskyn.
Uskotaan, että lampeen imeytyneet taifuunit aiheuttavat sen jotenkin.
Sitä kutsutaan Sudenkorentolammeksi. Siinä on pyörre.
Mitä tarkoitat, että lampi imi taifuunit itseensä?
Kukaan ei tiedä tarkkaan.
Siksi meidän on edettävä hitaasti kuin etanat.
Hengityskin voi laukaista sen, joten puhu rauhallisesti.
Kuulostaa perhosvaikutukselta. Perhosen räpyttely aiheuttaa myrskyn.
Palataan asuinpaikkaamme. Haavat on hoidettava kuntoon.
Tässä se on. Peremmälle.
Siirry vähän. - Älä töni.
Lisää ihmisiä. Täällä ei ole tilaa! Ulos täältä!
Epäreilua. Asuimme tässä talossa ennen teitä.
Tervetuloa takaisin. - Toitko vieraan?
Spiraalit ovat saaneet kaupungin sekoamaan.
Mitä? Olen kyllästynyt mutinoihisi!
Kaikki on aivan sekaisin.
Mitä sinä sanoit? Painu helvettiin!
Shuichi-kun! Oletko kunnossa?
Saimme vähän lisää tilaa. - Älkää päästäkö heitä sisään!
Entä nyt? - Etsimme toisen talon.
Kaikki ovat täynnä.
Meidän on pakko. Täällä on vaarallista pyörremyrskyjen takia.
Meidän on päästävä pois kaupungista. - Olet oikeassa, mutta...
Kaikki sanovat, ettei täältä pääse pois.
Haluan jäädä tänne ja palata keramiikkani pariin.
Haluan rakentaa uuden uunin ja oppia spiraalien tekemisen mestariksi.
Tarvitsen Sudenkorentolammen savea.
Hullua! Miten saat savea lammesta, joka on yksi iso pyörre?
Kaikki on aivan sekaisin.
Loppu häämöttää. Kaupunki on muuttumassa spiraaliksi.
Uskokaa pois, siitä tulee spiraali.
Älä huuda! - Mitä nuo ovat?
Etanaihmisiä. Heitä on yhtäkkiä paljon enemmän.
Jokin tuoksuu hyvältä.
Tuoksuu grillilihalta. - Mitsuo!
Se on se aiempi jengi. - Mitsuo!
Tämä on kypsää.
He syövät etanaihmisiä.
Haluatko maistaa, poika? Etanat ovat maukkaita.
Mitkä etanat? Mutta he olivat ennen ihmisiä.
Ihmisiäkö?
Ihan sama. Miten on, kaunokaiset?
Liittykää meihin. Saatte syödä kuin kuningattaret.
Emme liity Perhosjengiin.
Lakkasimme olemasta Perhosjengi kauan sitten.
Kukkien meden siemailu ei enää riitä.
Olemme Sudenkorentojengi. Olemme lihansyöjiä.
Olemme jumbosudenkorentoja. - Emme mitään pieniä sudenkorentoja.
Pysykää kaukana heistä!
Älä puutu tähän, jos arvostat henkeäsi, vanhus.
Käskin pysymään kaukana!
Isä! - Kulta!
Mitä sinä oikein teit?!
Hän lähti. - Liitytäänkö seuraan?
Häivytään täältä!
Kirie-san! - Chie-san!
Naissaaliit pakenevat kello kahdessatoista!
Seuratkaa! - Selvä!
Jee!
Chie-san. Katso!
Sudenkorentolampi! Meitä vedetään kohti Sudenkorentolampea!
Se imee meidät sisäänsä!
Kuka hitto tuo on? Palataan takaisin!
Shuichi-kun? - Kaikki on aivan sekaisin.
Varovasti. - Kävele hitaasti.
Pyörremyrsky! Maahan!
Menetimme taas pari.
Hei, oletteko kunnossa? - Kyllä. Olemme kunnossa.
Tulin tänne viisi päivää sitten vapaaehtoisena.
Tulin neljä päivää sitten etsimään sukulaisiani. Toivotonta.
Olemme yrittäneet paeta täältä yhä uudestaan siinä onnistumatta.
Päädymme aina lähtöpisteeseen.
Ihan kuin tiet olisivat vääntyneet solmuun.
Tunnelin pää ei tullut koskaan näkyviin.
Lopulta tunnelikin kiertyi.
Melkein liu'uimme pimeyteen, joka kurotteli meitä alapuolelta.
Meidän oli pakko kääntyä takaisin. - Ei voi olla totta.
Harkitsimme myös pakoa meriteitse.
Taifuunit olivat tuhonneet veneet, joten rakensimme lautan.
Näimme toisen ryhmän pakenevan lautallaan.
Valtava pyörre nielaisi heidät. Se ilmestyi tyhjästä.
Aivan silmiemme edessä.
Pakotietä ei ole, mutta me olemme onnekkaita.
Niin. Jotkut ovat kokeneet niin kauheita asioita, -
että he tulivat hulluiksi.
Mistä te muuten tulitte?
Kaikki rivitalot ovat täynnä.
Äitini loukkaantui eikä voi liikkua.
Pysymme toistaiseksi täällä.
Miten voit, äiti? Onko sinulla kipuja?
Olen kunnossa. Löysitkö isäsi?
Etsimme kaikkialta, mutta häntä ei näy.
Hän kuoli, kun pyörremyrsky vei hänet!
Älä huoli, äiti. Hän on varmasti kunnossa.
Täällä ei ole turvallista. Jossain talossa voi olla yhä tilaa.
Yritetään löytää sellainen.
En ymmärrä. Jopa betonirakennukset ovat romahtamaisillaan.
Miksi ränsistyneet rivitalot ovat pystyssä?
Niinpä. Lisäksi ne rakennettiin kauan sitten.
Montako niitä on? - En ole koskaan laskenut, -
mutta niitä on keskustassa ja kaupungin laitamilla.
Kaupungin laitamille olevissa saattaa olla tilaa.
Jos kävelemme näin hitaasti, emme pääse perille ennen pimeää.
Emme ole esittäytyneet. Nimeni on Tanizaki.
Olen Takemoto. - Hauska tavata.
Tapasimme kaikki kaupungissa. Olemme uupuneita.
Selkäni tuntuu oudolta. Vilkaisetko? - Selkäsi?
Hän on alkanut muuttua. Hänestä tulee pian luultavasti etanaihminen.
Miksi niin moni meistä muuttuu yhtäkkiä etanaihmisiksi?
Mistä minä tietäisin? Ehkä siksi, että liikumme niin hitaasti.
Niin hitaasti, että spiraalin kirous saavuttaa meidät.
Saatamme olla seuraavia. - Mitä?
Tarkista minut. - Olet kunnossa. Entä minun?
Togawa. Selässäsi on spiraali.
Oletko tosissasi?! - Puhu hiljempaa!
Meidän on löydettävä äkkiä suojaa.
Emme edes tiedä, mikä saa ihmiset muuttumaan.
Miksi olisimme turvassa talossa?
Katoaako jälki, kun pääsemme rivitaloon?
Tiedän vain, että ne ovat kaupungin turvallisimpia paikkoja.
Päästäkää meidät sisään!
Ulkona muutumme kuulemma etanoiksi. Auttakaa!
Paikka on täynnä. Kokeilkaa toista taloa.
Pyydän! Päästäkää minut sisään! Alan muuttua etanaksi!
Häivy! En voisi vähempää välittää, miksi muutut!
Senkin paskiainen! Pääsen sisään tavalla tai toisella!
Niin! - Me autamme!
Kaikki yhdessä! - Se aukesi!
Paskiaiset! - Tästä saatte!
Nyt! Kimppuun!
Mennään sisään!
Mitä ihmettä? - Sanoin, että paikka on täynnä!
Ihmisiä livahti jatkuvasti sisään. Katsokaa, mitä tapahtui.
Tönimisen takia kehomme kietoutuivat yhteen.
Nyt emme pääse toisistamme irti.
Mitä luulet heidän tekevän? - He yrittävät suojata -
paljaat ruumiinsa noilla lankuilla.
He yrittävät laajentaa taloa.
Laajentavatko he rivitaloa? - Voisimme rakentaa jotain naapuriin.
Aiotko jäädä tänne pysyvästi, Tanizaki-san?
Meidän pitäisi miettiä pakokeinoja.
Vaikka pääsisimme sisälle, olisi yhtä helvettiä muuttua hirviöksi.
Maahan!
Olemme jo helvetissä!
Kuoletko pyörremyrskyssä vai elätkö talossa?
Etsin reitin ulos! - Totta! Täältä on päästävä jotenkin!
Katsokaa! Pelastusaluksia!
He tulivat pelastamaan meidät! - Eikö olekin hienoa, Kirie-chan?
Meidän on kerrottava äidillesi ja Mitsuo-kunille.
Mutta ellen löydä isääni...
Tässäkö kaikki? Näillä ei saa vatsaa täyteen.
Hei! Täällä on lihaa!
Lihaako? - Se on etanaihmisten lihaa!
Sudenkorentojengi jätti ne jälkeensä.
"Etanaihmisten lihaa." Kutsummeko heitä nyt "lihaksi"?
Mutta meillä ei ole vaihtoehtoja olosuhteet huomioon ottaen.
Olisinpa syönyt tätä jo aiemmin.
Kun Okamoto on muuttunut etanaksi, paistetaan hänet.
Syökää vähän. Ette selviä, jos ette syö!
Se ei ole enää ihmistä! Syö nyt!
Shuichi-kun?
Suoja on poissa.
Voi ei! - Sisko...
Mitsuo! - Sisko!
Osuiko pyörremyrsky teihin? Missä äiti on?
Se vei hänet! - Mitä?
Kirie-chan, katso Mitsuo-kunin selkää!
Jos häivymme, ennen kuin hänestä tulee etanaihminen, -
hän muuttuu normaaliksi.
Kun hän on turvassa, palaan etsimään äitiä ja isää.
Miten? Mitä kautta täältä pääsee pois?
Entä vuoret?
Ehkä joku vuoristopolku on kokeilematta.
Ei auta. Spiraali on jo merkinnyt meidät.
Olet oikeassa. Se voittaa pelkän puhumisen.
Niin. Valitaan suunta.
Ei auta.
Sisko, selkääni kutittaa hulluna.
Yritä kestää. Olosi paranee, kun pääsemme pois.
Rivitalot on rakennettu Sudenkorentolammen ympärille.
Katsokaa!
Joku rakentaa rivitalon paikalle ja aiheuttaa pyörremyrskyjä!
Hetkinen. Eikö tuo ole Tanizaki-san?
Hei! Yritättekö päästä pois?
Laajennus on valmis, kun palaatte!
Kuinka pitkälle tämä polku jatkuu? - Väsyttää.
Outoa, meidän olisi pitänyt päästä tielle ajat sitten.
Kaupunkiin on eksynyt lisää ihmisiä.
Takemoto-san! Miten pääsit tänne? - Mitä? Voisin kysyä samaa.
Yritämme päästä pois kaupungista.
Tämän pitäisi johtaa naapurikaupunkiin.
Mitä tarkoitat? Tie on tuollapäin.
Näimme teidän menevän vuorelle ja seurasimme teitä.
Kaikki kaupungin tiet kiertävät takaisin!
Emme ikinä pääse pois täältä! - Rauhoitu!
Jatketaan ja katsotaan, mitä edessä on.
Hitto vie. Ihan kuin kiertäisimme kehää.
Millaisiahan ne ovat raakana? - Kuulostaa hyvältä.
Hän piiloutui kuoreensa! - Avataan hänet!
Odota. Tiesitkö, että jotkut ötökät syövät etanoita näin?
Hei, riittää jo! - Älä syö kaikkea!
Kirie-chan, lähdetään täältä. - Jep.
Spiraali on vallannut heidät.
Missähän me olemme? - Ei aavistustakaan.
Sanoinhan, ettei täältä pääse pois. Kirous on merkinnyt meidät.
Puunkanto näyttää pohjoisen.
Shuichi! Palaa luoksemme.
Isä! Se on isäni!
Rauhoitu! Kuvittelet vain!
Tuntuu kuin aika jättäisi meidät jälkeensä.
Liikumme hidastettuna.
Miksi pakenette meitä? - Emme pakene. Me vain...
Miksi pojan selkä on turvonnut? - Se johtuu hänen repustaan.
Hän on väsynyt. Kannan häntä. - Anna minun.
Toki.
Kauhea nälkä.
Onkohan täällä etanoita?
Ei tietenkään. Miksi vuorilla olisi?
Tiesin sen!
Miten syömme hänet? - Juoskaa!
Mitsuo, voitko ryömiä jyrkännettä alas?
Kai pystyt siihen?
Mene sitten!
Ala mennä! Mene tai lyön sinua!
Ala mennä! Sinun on kiirehdittävä!
Lupaan palata luoksesi.
Yritättekö taas hylätä meidät? - Antakaa se etana meille.
Haluatko syödä senkin raakana? - Todellakin!
Muistele, millainen Okamoto oli!
Miltä tuntui ahmia hänet hänen kuoressaan! Se oli mahtavaa!
Se sai heidät. - Palataan kaupunkiin.
Tämä ei ole Kurouzu-cho. Päädyimme johonkin outoon paikkaan!
Tämä on Kurouzu-cho. Katso. - Rivitaloja?
He laajensivat rivitaloja rakentamalla molempiin päihin.
Mutta he olivat vasta aloittaneet, kun lähdimme.
Saatoimme vaeltaa vuoristossa pitkänkin aikaa.
Ne sopivat täydellisesti yhteen kuin ne muodostaisivat spiraalin.
Ehkä asia on päinvastoin.
Ehkä täällä oli iso spiraalin muotoinen rivitalo.
Se rappeutui vähitellen vuosien saatossa -
jättäen vain pieniä osia jälkeensä.
Ehkä tämä on jäljennös alkuperäisestä kaupungista.
Menen etsimään vanhempiani.
Menkää te etsimään reitti ulos. Tavataan myöhemmin.
Älä höpsi, Kirie-chan. Autamme löytämään heidät.
Spiraalin ydin.
Haluan ratkaista spiraalin mysteerin.
Tanizaki-san! - Ai, nuorukaiset.
Montako vuotta siitä on? Ette ole vanhentuneet päivääkään.
Onko siitä muka vuosia? - Jep.
Aukkoja on vielä jäljellä. Kuja on täynnä vanhoja jäänteitä, -
joten tämä on oikea sokkelo, mutta laajennukset ovat pian valmiita.
Asukkaat rakentavat rivitaloja sisältä käsin.
He ovat ahkeria.
Etsin vanhempiani. Pyörremyrskyt veivät heidät.
Isäni on savenvalaja. - Vai savenvalaja?
Eräs pariskunta tekee keramiikkaa Sudenkorentolammella.
Mitä? Oikeastiko?! - Kyllä. En ole tavannut häntä, -
mutta hänen mukaansa keramiikka on "spiraalitaidetta".
Tiesin sen, he ovat elossa! - Hienoa, Kirie-chan!
Kiitos paljon, Tanizaki-san.
Menen sinne heti. - Tee se.
En usko, että sinne pääsee helposti.
Edes minä en ole käynyt Sudenkorentolammella.
Onkohan koko spiraali täynnä tuollaisia ihmisiä?
Jos tämä on kopio alkuperäisestä, -
miksi tällainen rakennettiin aikoinaan?
Ehkä tämä ilmiö on toistunut muinaisista ajoista lähtien.
Ehkä sadan vuoden tai satojen vuosien välein -
spiraalin kirous laskeutuu tämän paikan ylle.
Joka kerta asukkaat rakentavat spiraalikaupungin uudelleen.
Jos se on totta, eikö siitä olisi jäänyt tarinoita?
Ehkä jokin katkaisi tiedonkulun jossain välissä.
Ehkä kaikki, jotka muistivat ne asiat, katosivat kerralla.
Missä olemme? - En voi ottaa enää askeltakaan.
Katsokaa.
Jotakuta tuhkataan jossain.
Se voi opastaa meitä. Äkkiä, ennen kuin savu haihtuu!
Tuolla on aukko. Äkkiä, se sulkeutuu pian!
Chie-san! - Kirie-chan.
Chie-san! - Se on valmis!
Rivi on valmis!
Samoin! - Talot ovat kiinni toisissaan!
Tämä oli Sudenkorentolammen alla! - Menen tuonne.
Tiedän, että äitini ja isäni ovat tuolla.
Mennään yhdessä. - Selvä.
Jatketaan matkaa.
Ottakaa minut mukaanne! Siellä täytyy olla jotain hienoa!
Päästä irti! - Ottakaa minut mukaanne!
Lopeta!
Shuichi-kun!
En jaksa enää.
Se oli valtava rakennelma, jollaista en ollut ennen nähnyt.
Sokaiseva ja lumoava valo, jonka olin nähnyt portaikossa, -
oli lähtöisin spiraaleista.
Ympärilläni oli valtavasti ihmisiä, -
jotka olivat varmasti tulleet taloista.
He kaikki tuijottivat spiraaleja lumoutuneina.
Shuichi-kun?
Aivan kuin he sulautuisivat raunioihin.
Äiti, isä.
Tiesin löytäväni teidät täältä. - Kirie.
Kirie? - Shuichi-kun!
Katso näitä raunioita, Kirie.
Se oli tämä. Tämä on kirouksen takana.
Se vaikuttaa melkein elävältä.
Uskon, että sillä on oma tahtonsa.
Spiraalit vetävät katsojan huomion kohti keskustaa.
Mitä muinaiset rakentajat -
aikoivatkaan tehdä tällä rakennelmalla, -
rauniot toimivat vaiston varassa ja houkuttelevat asukkaita tänne.
Aina tiettyjen vuosien välein.
Shuichi-kun, mitä meille tapahtuu nyt?
En voi enää taistella spiraalikirousta vastaan.
Kirie, tee kaikkesi päästäksesi pois täältä.
Uskon, että kirous on melkein päättynyt.
Minullakaan ei ole enää voimia taistella sitä vastaan.
Jään tänne kanssasi.
Ja niin -
spiraalikirous, joka oli vaivannut kaupunkiamme, päättyi vihdoin.
Tämä aavemainen kaupunkimme kuihtuu ajan kuluessa -
ja syntyy lopulta uudelleen. Ja ehkäpä -
sen asukkaat saavat elää onnellisina.
Eri!
Tervetuloa takaisin.
Kuulehan, Satoshi-kun.
Miksemme häipyisi täältä yhdessä?
Ainakin siihen asti, kunnes ne rauniot heräävät jälleen.
Suomennos: Jerry Savolainen Iyuno