SPITALUL KUROUZU
KIRIE GOSHIMA
Cohleea.
E organul din ureche care detectează sunetul.
Ceea ce e de reţinut
e că e cea mai observabilă spirală din corpul uman.
DIRECTORUL SPITALULUI
Dnă Saito, starea dvs. se ameliorează.
Da, dle doctor, mă simt mult mai bine acum.
Vă mai sperie când vă gândiţi la spirale ?
Da, sunt îngrozită.
Îmi pare rău să aud asta. Hai să încercăm ceva !
Vă trimit la spitalul de psihiatrie din Midoriyama-city.
Ăla nu e un spital pentru... Shuichi.
Vă îngrijorează gândul de a merge acolo ?
Poate stigmatul de a sta într-un spital de "nebuni" ?
Staţi liniştită, nu aveţi de ce să vă temeţi !
Mi-am amintit de graficul anatomic din biroul directorului.
Mama s-a ras pe cap şi şi-a tăiat buricele degetelor.
Acum că e convinsă c-a scăpat de orice urmă de spirală de pe corp,
imaginează-ţi că află de spiralele din urechile ei !
Fir-ar ! E altă invazie de ţânţari !
Masculii roiesc, fiind o parte din ritualul lor de împerechere.
E în formă de spirală.
Acum că zici, parcă am văzut mulţi.
De-asta au apărut atât de mulţi ţânţari în ultima vreme ?
E blestemul. Blestemul spiralei !
Altă ambulanţă !
Peste 10 femei gravide au fost internate de azi-dimineaţă.
Se simţeau rău, după ce au fost înţepate de mii de ori de ţânţari.
Dnă Goshima ? Secţia de maternitate e plină.
- Veţi împărţi rezerva dvs. - Sigur că da.
Keiko ?
- O cunoaşteţi ? - Da, e verişoara mea !
KEIKO NAKAYAMA, KIRIE GOSHIMA
- Mulţumesc, Kirie. - N-ai pentru ce.
Ce e ăsta, Keiko ? E destu de greu...
- Poţi să-l bagi în dulap. - Sigur că da.
SPITALUL KUROUZU
SPIRALE Episodul 3
SPITALUL KUROUZU
Doamne ! Pacientul ăsta e mort !
- Mai sunt încă două cadavre aici ! - Ce, două ?!
Ce li s-a întâmplat ?!
Se pare că sunt plini de răni de înjunghiere.
Da. Oricare ar fi cauza,
trupurile par a fi complet scurse de sânge.
Trebuie să chemăm poliţia !
Au fost ucişi ?
N-am auzit nimic azi-noapte ! Tu ?
Singurul lucru pe care mi-l amintesc e bâzâitul ţânţarilor.
KEIKO NAKAYAMA, KIRIE GOSHIMA
Nu pot să cred c-au avut loc crime aici ! Şi chiar trei ! Nu ?
Ghici ce s-a întâmplat, Kirie ! Bebeluşul a mişcat un pic.
Serios ?
- Kirie, cum te simţi ? - Shuichi !
Alt ţânţar ! Nu mă sugi tu pe mine !
Shuichi !
Kirie, ştiai ?
Doar femelele purtătoare de ouă sug sânge.
Se îmbuibă cu sângele altor animale,
pentru a-şi dezvolta ouăle din burtă.
Ce faceţi ?! Trebuie să pleci ! Acum !
Îmi pare rău, Keiko ! În ultima vreme, se comportă tare ciudat.
Nu-i nimic, Kirie.
SPITALUL KUROUZU
Keiko ? Încearcă să nu laşi ţânţarii să te înţepe, da ?
Mersi, Kirie. Dar e-n ordine. Nu mă deranjează ţânţarii.
Chiar îmi plac. Îmi plac mult de tot.
Ce-or face ?
N-ar trebui să fii aici !
Ce-i cu gălăgia asta ?!
Plecaţi !
Sângele tău... Dă-ne sângele tău !
Ce-i cu agitaţia asta ? Ce se petrece ?
Dă-ne sânge !
- E suficient pentru seara asta. - A fost delicios !
- Să ne întoarcem în camere ! - Da, să ne culcăm.
Nu aşa de repede !
Crezi că poţi trage cu ochiul la secretul nostru şi apoi să pleci ?
Încetaţi ! Ajută-mă, Keiko, te rog !
- Sânge... Dă-mi sângele tău ! - Keiko...
Mori !
YUKIE SAITO
Iubirea mea... Devino una cu mine, în spirală !
Nu. Niciodată !
Cât mi-ar plăcea să mă bag în spirala din urechea ta, dragă !
Vreau să mă ghemuiesc în ea şi să adorm !
SPITALUL KUROUZU
- Am văzut cu ochii mei ! - Pare cam tras de păr...
Eşti sigură că n-ai avut un simplu coşmar ?
Nu, serios ! Acele femei gravide beau sânge !
Tatăl tău a spus ceva ciudat.
Ceva cum că ar exista spirale în urechile mele.
Dar tata e mort ! A fost doar un vis, mamă.
Trebuie să mă asigur ! Vreau să mă uit pe acel grafic !
Mamă, te rog !
Dle doctor !
A dispărut ! Graficul nu mai e !
Era învechit, l-am aruncat.
Ce-aţi făcut ? Bine, atunci va trebui să-mi spuneţi dvs. !
Nu mă minţiţi, dle doctor ! E vreo spirală ascunsă în urechea mea ?
O spirală ? Sigur că nu, cum să existe aşa ceva ?
E adevărat ?
Mai important, dnă Saito, e că acele tăieturi de la picioare vă dor.
- Dă-i ceva pentru durere ! - Imediat, dle doctor.
Haideţi să ne întoarcem în rezerva dvs., dnă Saito !
E adevărat ? Chiar aşa să fie ?
YUKIE SAITO
Nu... Te rog, nu !
Sunt în urechile tale !
În urechile tale !
Spirale în urechile tale !
E în urechile mele ! S-a târât în spiralele din urechile mele !
Trebuie să mă grăbesc, să-l scot...
Pentru o clipă, am crezut c-am scăpat, după ce-am dat jos graficul.
Cred că e nevoie s-o consulte imediat un specialist.
Da.
De ce se învârte totul ?
Corpul meu se învârte întruna...
Nu ! Nu vreau să devin o spirală !
Alea par a fi...
SPITALUL KUROUZU
SALA DE NOU-NĂSCUŢI
KIRIE GOSHIMA
- M-am săturat, mulţumesc. - Dar abia te-ai atins de mâncare.
Nu prea-mi plac ciupercile astea. Mi se pare că miros a sânge.
Ciupercile alea sunt delicioase, nu-i aşa ?
Obstetricianul nostru, dl dr. Kawamoto, a spus că-s bune pentru noi,
aşa că putem mânca oricâte dorim !
Nu trebuie să mă convingi ! Le-aş mânca oricum.
Mă-ntreb ce se petrece...
Abia aştept să mă întorc ! Acolo, în locul ăla cald !
- Dar ne putem întoarce ? - Sigur că da !
Omul care ne-a scos ne poate băga înapoi.
Sigur îl bagă pe Makio înapoi chiar acum !
- Sper să urmez eu ! - Şi eu, abia aştept !
Cât de neastâmpărat eşti !
Era vocea lui Keiko !
Aici, înăuntru !
Dle dr. Kawamoto ! Tocmai am auzit-o pe Keiko ţipând.
Drăgălăşenia unui bebeluş e o armă
care-i permite să tindă către independenţă.
Sunt nişte micuţi hotărâţi. Le tot tai cordonul ombilical,
dar ei continuă să-şi regenereze placenta.
Îşi refac placenta la capătul cordonului ombilical.
Atât de hotărâţi sunt să se întoarcă în pântecul preaiubit.
E starea pe care o preferă.
Chestiile alea, ca ciupercile, cu modele de spirale pe ele...
Da, sunt placente.
Au început să crească spontan, pe măsură ce copiii se năşteau aici.
Keiko !
Dle doctor, vă rog... Am nevoie de sânge !
Ce faceţi ? Daţi-mi drumul !
Imediat ! Am nevoie de sânge acum !
Delicios... Atât de delicios...
- Atât de multe ciuperci ! - Uite câte sunt !
Mai mult... Vreau mai mult !
Mulţumim pentru tot ! Aveţi grijă de dvs., da ?
- Hai, să mergem ! - Mă doare !
Diseară, organizăm o petrecere pentru Kirie !
Sperăm să vii şi tu, Shuichi.
Petrecere ?! Da !
Casa ta se află chiar lângă Iazul Libelulei !
Iar ăla e complet contaminat cu spirale !
Petrecere ! Să mergem !
- Bun-venit acasă, Kirie ! - Da, bine ai venit, surioară !
Mulţumesc...
Shuichi, nu fi timid ! Haide, mănâncă !
Bine, mulţumesc foarte mult.
Cred că erai lihnit !
Shuichi, ar trebui să vii mai des pe-aici.
Ce-ai păţit, Shuichi ?
Vezi şi tu, nu-i aşa, Shuichi ?
Sunt tare mândru de lucrarea aia !
Tatăl tău era un om care chiar înţelegea arta !
A venit şi a vorbit cu mine înainte să moară
şi a zis că olăritul e arta spiralei.
Vorbele lui m-au făcut să înţeleg adevărata artă !
Pe măsură ce taifunul se apropie de Japonia...
Săracul Shuichi n-a mâncat prea mult, nu ?
Da... Sunt super înfricoşătoare.
În ultima vreme, n-a făcut decât ciudăţeniile alea.
O faţă...
Feţele alea seamănă cu cele ale părinţilor lui Shuichi...
Shuichi !
Vreau să văd ce se află în acel cuptor !
Shuichi, de cât timp eşti aici ?
Mă strigă şi pe mine. Cineva mă strigă din interiorul acelui cuptor !
Nu fi ridicol ! Asta e imposibil.
Shuichi !
Ajută-ne, Shuichi ! Shuichi !
Cum ?! Cum se poate ca părinţii mei să fie în acel cuptor ?
Shuichi !
O să chem pompierii !
Puternicul taifun, care s-a format într-o perioadă neobişnuită...
Coboară, tată ! E prea periculos să urci acolo acum !
Am terminat !
Monstruosul taifun a zăbovit deasupra oraşului Kurouzu...
... iar vântul puternic continuă să biciuiască zona.
Agenţia Meteorologică din Japonia e nedumirită...
Chiar acum transmitem în direct din Kurouzu.
Kobayashi ? Vedem ceva lângă stâlpul de lumină din spate.
Poftim ? Care stâlp ?
E posibil să fie o victimă surprinsă de forţa taifunului ?
Eşti acolo ? Kobayashi, ne auzi ?
Da, sunt încă aici !
Ce se petrece ? Taifunul e aici de aproape două ore !
Nici cei de la Meteo n-au o explicaţie.
Kirie...
- Ce-a fost asta ? - Habar n-am.
E ochiul furtunii ! Ochiul te caută.
- Trebuie să vezi asta, surioară ! - Lasă prostiile, Mitsuo !
I se spune "ochiul furtunii", dar furtunile nu au ochi.
Kirie...
Vin acum !
- Shuichi ?! - Kirie ! Vino cu mine !
Dacă rămâi aici, casa şi familia ta vor fi distruse !
Uite ! Ăla e ochiul furtunii !
Vezi acei nori siniştri, care se rotesc ?
N-ai auzit ? Îţi striga numele !
E ca o dragoste la prima vedere. Taifunul e obsedat de tine !
- Vorbeşti serios ? - Repede ! Pe-aici !
- Kirie ! - Piciorul meu ! Sunt blocată.
- Nu te poţi mişca ? Fir-ar ! - Ai păţit ceva ?!
Stai, te ajut eu !
A fost înghiţită de către ochiul furtunii !
De ce ?!
Kirie...
Probabil că furtuna a luat-o pe ea, confundând-o cu mine.
Dacă furtuna mai persistă mult, întregul oraş va fi...
La pământ !
Pe-aici !
Puternicul taifun, care a provocat pagube uriaşe în Kurouzu,
a dispărut, în mod misterios.
Dispariţia bruscă rămâne de neexplicat.
- Aţi auzit asta ? - Şoareci ! M-am săturat de ei.
Dacă ne luăm după poveşti, aceste case sunt de dinaintea erei Meiji !
Cum e posibil ca o casă atât de veche să nu fie distrusă de taifun ?!
Cred că e mai rezistentă decât pare !
E el ! Monstrul !
Ştiam că zvonurile sunt adevărate ! Am auzit că aici stă un monstru !
În fiecare noapte, se hrăneşte cu câinii vecinilor !
Cum să spui aşa o enormitate ? Monştrii nu există, dragule.
Ba da ! Se spune că deja a mâncat o mulţime de câini !
Vin acum !
Dnă Goshima ? Sunt eu, vecinul vostru.
Dl Wakabayashi !
- Prieten al mamei tale ? - Locuieşte în stânga.
Ne-am cunoscut după-amiază.
A zis că furtuna i-a distrus casa. A păţit ca noi.
- Bună seara ! - Mă bucur că ne-am cunoscut.
Agentul imobiliar care m-a ajutat să găsesc casa asta a spus
că, în drepta casei dvs., stau o bătrână şi fiul ei.
Se pare că fiul ei e cel care geme nonstop.
- Ce ? Deci nu e un monstru ? - Aţi auzit zvonurile ?
Linişte !
Se spune că el arată mai ciudat, din cauza unei boli cronice.
Aşa au luat naştere zvonurile despre monstru. Nu te teme !
- Pa ! - Mulţumesc, drăguţ din partea ta !
- Mă bucur că nu e niciun monstru. - Ce tânăr de treabă !
Totuşi, e cam ciudat. După-amiază, m-am dus acolo să mă prezint,
dar părea că nu era nimeni acasă.
Poate că sărmana femeie nu aude prea bine.
- Părea că e în vârstă. - Da, e foarte posibil.
Iar scoate sunetele alea !
Asta nu e... Nu ţi se pare că e, mai degrabă, vocea bătrânei ?
E ceva ciudat în plânsul ei !
Dacă s-a întâmplat ceva ? Poate a păţit ceva !
Kirie !
Stai, Kirie ! O să merg cu tine !
Mă duc eu după ea !
Scuzaţi-mă, doamnă !
Doamnă ! E totul în ordine ?
Fiul meu... Băiatul meu e mort !
Cum arăta când l-ai găsit ? La fiul ei mă refer.
Nu pot să discut aceste amănunte cu tine.
M-am uitat un pic pe fereastră acum un minut.
Erau mici găuri în podea, în locul unde ar fi dormit fiul ei.
Nu le-am putut număra pe toate.
Ce crezi că le-a provocat ?
Chiar nu ştiu. Am zis că nu vreau să vorbesc.
Kirie... Ce femeie frumoasă şi hotărâtă eşti !
Nu-mi pot lua ochii de la tine.
Ce naiba sunt alea ?
Wakabayashi ?!
Surioară !
Ce-i aia ?!
Yamaguchi ?!
Îi iese un arc din corp !
Cred că e de la amortizorul unei maşini !
Aceste evenimente ciudate au tot continuat...
Afectând oraşul şi pe noi, cei din el.
Privind în urmă... Până la acel moment,
devenisem deja imună la tot.
SFÂRŞITUL EPISODULUI 3
Traducerea FAST TITLES MEDIA