KURÓZUI KÓRHÁZ
GOSIMA KIRIE
A csiga.
A fülünkben az érzékeli a hangokat.
És a lényeg,
hogy ez a testünk legészrevehetőbb spirálja.
KÓRHÁZIGAZGATÓ
Szaitó asszony, a jelek szerint gyógyul.
Igen, doktor úr. Máris jobban érzem magam.
Még fél a spirálokra gondolni?
Igen, rettegek tőlük.
Sajnálom. Akkor próbáljuk meg ezt!
Beutalom a midorijamai pszichiátriai intézetbe.
De az az intézet... Suicsi!
Valamiért nem akar odamenni?
Talán azért, mert pszichiátriai intézet a neve?
Higgye el, nincs miért aggódnia!
A kórházigazgató anatómiai ábrája juttatta eszembe.
Anyám leborotválta a fejét, és levágta az ujjbegyeit.
Meg van róla győződve, hogy minden spiráltól megszabadult.
Képzeld el, ha tudná, hogy a fülében is van egy!
A fenébe! Még egy szúnyograj!
A hím szúnyogok rajzanak, ez párzási szokás.
És spirál alakban!
Most, hogy mondod, sok ilyet láttam.
Azért láttam mostanában annyi szúnyogot?
Ez az átok! A spirál átka!
Jött még egy mentő!
Több mint tíz terhes nőt utaltak be ma reggel!
Rosszul lettek, szúnyogcsípések ezreit szenvedték el.
Gosima asszony! A szülészet tele van.
- Osztozniuk kell a szobán. - Rendben.
Keikó!
- Tessék? Ismeri a nőt? - Igen, ő az unokatestvérem!
NAKAJAMA KEIKÓ, GOSIMA KIRIE
- Köszönöm, Kirie! - Nincs mit.
Keikó, mi ez? Elég nehéz.
- Csak tedd be a szekrénybe! - Jó.
KURÓZUI KÓRHÁZ
UZUMAKI 3. RÉSZ
KURÓZUI KÓRHÁZ
Segítség! Meghalt a beteg!
- És még kettő rajta kívül! - Kettő?
Mi történt velük?
Tele vannak szúrt sebekkel!
Igen. Bármi is az oka,
a szervezetükből kifolyt az összes vér.
Hívjuk a rendőrséget!
Megölték őket?
Én nem hallottam semmit! És te?
Én csak szúnyogzümmögést hallottam.
NAKAJAMA KEIKÓ, GOSIMA KIRIE
El sem hiszem, hogy megöltek valakit! Méghozzá három embert!
Ezt képzeld, Kirie! A baba megmozdult!
Azta, tényleg?
- Hogy vagy, Kirie? - Suicsi!
Megint egy szúnyog! Belőlem aztán nem kapsz!
Suicsi!
Tudtad, Kirie?
Csak a peterakás előtt álló nőstény szúnyogok szívnak vért.
Ilyenkor állatok vérével táplálkoznak,
azzal táplálják a bennük lévő petéket.
Mit csinálnak? Menjenek ki azonnal!
Ne haragudj, Keikó! Suicsi elég furcsán viselkedik mostanában.
Semmi baj, Kirie.
KURÓZUI KÓRHÁZ
Keikó! Ne hagyd, hogy a szúnyogok megcsípjenek!
Köszönöm, de nem gond. Nem zavarnak a szúnyogok.
Szeretem őket. Méghozzá nagyon.
Mit csinálnak?
Mit keresel itt?
Mi ez a lárma?
Hagyjatok!
A véredet! A véredet akarjuk!
Mi ez a felfordulás? Mi van itt?
A véredet akarjuk!
- Mára szerintem elég lesz. - De finom volt!
- Menjünk vissza a szobánkba! - Aludjunk egy kicsit!
Hová mész?
Azt hiszed, kilesheted a titkunkat, és aztán megléphetsz?
Hagyjatok! Segíts, Keikó!
- A véredet! Kérem a véredet! - Keikó!
Hagyjatok!
Pusztulj!
SZAITÓ JUKIE
Szerelmem! Válj eggyé velem a spirálban!
Nem! Soha!
Úgy szeretnék belemászni a spirálba a füledben, drágám!
Bevackolnám magam és aludnék!
KURÓZUI KÓRHÁZ
- A saját szememmel láttam! - Ez azért túlzás.
Biztos nem csak rémálom volt?
Halál komolyan mondom! A terhes nők vért ittak!
Apád mondott valami furcsát.
Azt mondta, spirál van a fülemben.
De apa meghalt! Csak álmodtad, anya.
Biztosra kell mennem! Meg kell néznem azt az ábrát!
Anya!
Doktor úr...
Ne! Eltűnt az ábra!
Már elavult volt, kidobtam.
Mit csinált? Jó, akkor árulja el maga!
És ne hazudjon, doktor úr! Van egy spirál a fülemben?
Spirál? Dehogyis! Már hogy lenne?
Igazán?
Mellesleg biztos fájnak a vágások a lábán, Szaitó asszony.
- Adjanak neki fájdalomcsillapítót! - Azonnal.
Menjünk vissza a szobájába, Szaitó asszony!
Tényleg? Igazat mondott?
SZAITÓ JUKIE
Ne! Kérlek, ne!
Ott a füledben!
Benne van a füledben!
Spirál van a füledben!
A fülemben van! Bemászott a spirálba a fülemben!
Gyorsan ki kell szednem onnan!
Egyelőre elkerültük a bajt a tábla levételével.
Egy szakértőnek azonnal meg kell vizsgálnia.
Értem.
Miért forog minden?
Körbe-körbe forog a testem...
Ne! Nem akarok spirállá változni!
Azok...
KURÓZUI KÓRHÁZ
ÚJSZÜLÖTT OSZTÁLY
GOSIMA KIRIE
- Köszönöm, de jóllaktam. - De hisz alig ettél!
Nem szeretem ezt a gombát, vér szaga van.
Nagyon finom ez a gomba, ugye?
A szülészorvos, Kavamoto doktor azt mondta, jót tesz,
úgyhogy együnk, amennyit akarunk!
Engem nem kell győzködni, úgyis megeszem!
ÚJSZÜLÖTTEK SZOBÁJA
Vajon mi folyik ott?
Alig várom, hogy visszamenjek arra a meleg helyre!
- Miért, vissza lehet menni? - Hát persze!
Ha a bácsi kivett, vissza is tehet.
Makiót biztos most teszik vissza.
- Remélem, én leszek a következő. - Én is, alig várom!
De rossz vagy!
Ez Keikó hangja volt!
Menjünk be!
Kavamoto doktor úr! Hallottam, hogy Keikó sikoltott!
A csecsemő bája fegyver,
amellyel biztonságban elérheti a független kort.
Nagyon kitartóak a kicsik. Folyton elvágom a köldökzsinórjukat,
de mégis újranövesztik a méhlepényt.
A köldökzsinórjuk végén kinő egy új méhlepény.
Ennyire elszántak, hogy visszatérjenek a szeretett anyaméhbe,
ahol szívesebben élnének.
Azok a gombaszerű valamik tele vannak spirálformákkal.
Igen, azok méhlepények.
Spontán módon nőttek ki a szülések után.
Keikó!
Doktor úr, kérem! Vérre van szükségem!
Mit csinál? Eresszen el!
Vért akarok, azonnal!
De finom!
- Mennyi gomba! - Odanézzetek!
Még! Még akarok!
Köszönünk szépen mindent! Vigyázzon magára!
- Gyere, siessünk! - Ez fáj!
Ma este bulival fogadjuk otthon Kiriét.
Remélem, eljössz, Suicsi.
Bulival? Ez az!
Pont a Szitakötő-tó mellett laksz!
Amit teljesen elleptek a spirálok!
Buli lesz! Hurrá!
- Isten hozott itthon, Kirie! - Jó, hogy itthon vagy!
Köszönöm!
Suicsi! Ne szégyelld magad, egyél!
Rendben, köszönöm szépen!
Biztos farkaséhes voltál.
Suicsi, járhatnál ide gyakrabban.
Mi a baj, Suicsi?
Te is látod, ugye, Suicsi?
Arra a darabra büszke vagyok.
Apád igazán tudta, mi az a művészet.
Eljött hozzám beszélgetni a halála előtt,
és azt mondta, a fazekasság a spirál művészete.
Felnyitotta a szemem, hogy mi az a művészet.
A tájfun Japán partjaihoz közeleg...
Szegény Suicsi nem sokat evett.
Igaz. Nagyon fura ez a dolog.
Apa mostanában csak furcsaságokat készít.
Egy arc...
Mintha Suicsi anyukája és apukája lenne!
Suicsi!
Be szeretnék nézni az égetőkemencébe.
Te meg mióta vagy itt?
Szólítanak! Valaki szólít engem a kemencéjéből!
Ne butáskodj! Az nem lehet.
Suicsi!
- Segíts, Suicsi! - Suicsi!
Ez hogy lehet? Hogy került anya és apa a kemencébe?
Suicsi!
Hívom a tűzoltókat!
Az erős tájfun váratlanul érkezett, nem számított rá senki...
Apa, gyere le! Most veszélyes ott mászkálni!
Megvagyok.
A szörnyű tájfun a jelek szerint Kurózu felett vesztegel,
és üvöltő szelek pusztítanak a városban.
A japán meteorológiai ügynökség továbbra sem érti...
Élőben jelentkezem Kurózuból.
Kobajasi! Látunk valamit a villanyoszlopon ön mögött.
Tessék? A villanyoszlopon?
Lehet, hogy az a tájfun egy áldozata?
Kobajasi, ott van még?
Igen, még itt vagyok!
Mi ez az egész? Már majdnem két órája fölöttünk van!
A meteorológusok sem értik.
Kirie!
- Ez mi volt? - Nem tudom.
Mi az?
Ez a vihar szeme! Téged keres a tekintetével!
- Ezt nézd meg, nővérkém! - Ne butáskodj, Micuo!
A vihar szemének hívják, de az igazából nem is egy szem.
Kirie!
Jövök!
- Suicsi! - Kirie, gyere velem!
Ha itt maradsz, elpusztul a házad és a családod is!
Nézd, a vihar szeme!
Látod a vészjósló, örvénylő felhőket?
Hallottad? Téged szólongatott!
Ez szerelem első látásra! Ez a tájfun a megszállottad!
- Komolyan? - Erre, gyorsan!
Kirie!
- Kirie! - Beszorult a lábam!
- Nem tudsz tovább jönni? A francba! - Jól vagy?
Várj, segítek!
Lenyelte a vihar szeme!
De miért?
Kirie!
A vihar biztos elrabolta, mert azt hitte, én vagyok!
Ha még sokáig itt lesz a vihar, az egész város...
Kirie!
Feküdj!
Erre!
Kirie!
A pusztító tájfun, amely borzalmas károkat okozott Kurózuban,
titokzatos módon eltűnt.
A hirtelen eltűnésére továbbra sincs magyarázat.
- Hallottátok? - Egerek. Elegem van belőlük.
A legendák szerint a házak a Meidzsi-korszak előttről valók.
Nem értem, hogy egy ilyen ősi ház miért nem pusztult el.
Talán mégis erősebb, mint hittük.
Ez ő! A szörnyeteg!
Tudtam, hogy igaz! Azt hallottam, lakik itt egy szörny.
És minden éjjel a környék kutyáiból vacsorázik!
Hogy mondhatsz ilyen butaságot? Szörnyetegek nem léteznek.
Pedig igaz! Állítólag már csomó kutyát megevett!
Nyitom!
Gosima asszony! A szomszéd vagyok.
Vakabajasi úr!
- Anyukád barátja? - Tőlünk balra lakik.
Ma mutatkoztunk be.
Az ő háza is elpusztult a viharban.
- Jó estét! - Örülök, hogy bemutatkoztunk.
Az ingatlanos, aki a házat szerezte, említette,
hogy egy szegény öregasszony önök mellett lakik a fiával.
Úgy tűnik, a fiú nyöszörög folyton.
- Akkor ez mégsem szörny? - Hallottad a pletykákat?
Csendet!
Állítólag furcsa a külseje egy krónikus betegség miatt.
Innen indult a szörnyeteges pletyka. Ne aggódjanak!
- Viszlát! - Köszönjük szépen a megnyugtatást!
- Jó, hogy nem létezik a szörny. - Kedves fiatalember.
De elég furcsa, mert amikor ma délután be akartam mutatkozni,
nem volt otthon senki.
Lehet, hogy az asszony nagyothalló.
- A szomszéd szerint öreg. - Igen, talán ez lehet az oka.
Már megint nyöszörög!
De ez... Szerinted is inkább egy öregasszony hangja?
Valami nem stimmel a hangjával!
És ha valami baj van? Lehet, hogy nincs jól!
Kirie!
Várj, Kirie! Én is jövök!
Majd én ránézek.
Asszonyom!
Asszonyom! Minden rendben?
A fiam! Meghalt a fiam!
Hogy nézett ki a fiú, amikor megtaláltad?
Nem akarok részleteket elárulni.
Egy perccel ezelőtt belestem az ablakon.
Apró lyukak voltak a padlón a fiú szobájában.
Megszámlálhatatlanuk sok!
Szerinted miért voltak ott?
Nem tudom, és nem akarok erről beszélni.
Kirie! Milyen gyönyörű és határozott nő vagy!
Nem bírom levenni rólad a szemem.
Az meg mi?
Vakabajasi úr?
Nővérkém!
Az meg mi?
Jamagucsi?
Egy rugó áll ki belőle!
Az autó felfüggesztéséből lehet.
Folyton furcsa események mentek végbe.
Hatással voltak a városra és a lakóira.
Ha visszagondolok, akkorra...
már semmi sem tudott meghatni.
Magyar szöveg: Szász Barna Iyuno