–I tidigare avsnitt... –Dave.
–Hej. –Trevligt att träffas. Carter.
Han var inne i huset, sitt hus, och pratade med Jessica.
Hur kunde ni missa det?
Det är dags att röja undan mr Harper.
Dave Harper har ett färgstarkt ekonomiskt förflutet.
Plötsligt dyker det upp 500 miljoner dollar på hans konton.
–Är det Daves pengar? –Vi har spår av blod.
Han har tagit droger och hängt med prostituerade.
–Utgör han en fara för sig själv? –Jag tror det.
Idag har vi, i samverkan med FBI och justitiedepartementet–
–utfärdat en efterlysning av en Dave Harper.
–Han är misstänkt... –Herregud.
...för mordförsök, två våldtäkter, utpressning och bedrägeri.
–Han kan vara mycket farlig. –Lägg ned hammaren.
Vet du dina rättigheter?
Han visste en del grejer, men jag tror inte att Mark kände honom.
Jag vill prata med FBI–agenten.
Borgenssumman uppgår till tio miljoner dollar.
Ni tror att ni är Mark Davis.
Få tag i min klocka. Då kommer du att förstå.
Vad gör du här?
Förlåt att jag kommer så sent.
–Mår du bra? –Inte direkt.
Vad har hänt?
Jag tror att fel man sitter inne.
–Vad menar du? –Dave Harper är inte den vi tror.
Vad får dig att tro att han talar sanning?
–Jag vet att det låter helt galet. –Ja, milt uttryckt.
Han sa att det finns ett USB–minne som bevisar det han påstår.
Är du från vettet? Övertygade det dig?
Inte enbart. Han vet saker ingen annan vet.
–Som vadå? –Nova Vita. Han har varit där.
Han säger att de ändrade hans ansikte.
Det är det de jobbar med. Plastikkirurgi.
"De? Du sa att han aldrig genomförde det.
Du sa att han skulle träffa nån.
Jag har jobbat för FBI i många år, och gör ett bra jobb.
Jag känner igen varningsflaggorna, och här finns massor.
Tror du verkligen att han är oskyldig?
Det är inte det, men... Verkar det inte för enkelt?
Den här Dave Harper–
–placerades packad och klar rakt ned i vårt knä.
Vem skulle göra nåt sånt?
Företaget som... Det är det jag försöker ta reda på.
Jag har inga bevis, men jag vet att Carter är inblandad.
Det där företaget är mäktigare än jag först trodde.
Det här är helt galet.
Vi sitter och pratar om företaget och om Carter–
–och allt jag tänker är: "Herregud, är det Mark?"
Kanske. Jag vet inte.
Enda sättet att ta reda på det är att betala Daves borgen.
Är det mina pengar du vill åt?
Det finns ingen annan lösning. Lita på mig, snälla.
–Inser du hur det kommer att se ut? –Ja. Det är det jag vill.
Om vi rör om i grytan lär nåt dyka upp.
En del av mig vill bara försvinna långt härifrån.
Jag är så trött.
Men tänk om det är han.
Tänk om det är Mark.
–Du fick ut mig. –Med lite hjälp.
–Jag vill kramas, men jag stinker. –Bäst att låta bli. Är den här din?
Vem var det?
Hoppa in så ska jag förklara.
Var maten skit där inne?
Du anar inte.
Nu är du ute, men USB–minnet är fortfarande borta.
Hur ska vi skaffa fram bevis?
–Betalade Jessica borgen? –Ja.
–Hur kunde jag göra så här mot henne? –Du hade säkert dina skäl.
–Hade jag? Jag är inte så säker. –Jag läste igenom akten.
Du och Carter riskerade hårda straff.
Precis. Så fort jag åkte dit dök alla papper upp.
Carter klarar sig, och jag är en flykting.
Vad säger FBI om det?
Carter ville röja undan dig...
–...men varför? –Jag vet inte.
När jag fick veta vem jag är ville jag ställa honom mot väggen.
–Nåt inom fick mig att låta bli. –Carter är för smart för det.
–Vi måste spela på hans premisser. –Ja, för honom är det ett spel.
Frågan är bara hur.
Vad gör vi här?
Känner du inte igen dig?
–Jo, det gör jag. –Det var hon som tjallade.
–Hon drogade mig. –Det får vi allt hoppas.
Vi går och pratar med henne.
–Jag har inte tid för dig. –Vad var det som hände?
Med vad?
Ser du min vän Dave där? Killen du angav till polisen?
–Ja. Han får inte vara i min närhet. –Det är det som är grejen.
Jag tror inte att han våldtog dig.
–Vad vet du om det? –Han är en av mina informanter.
Då testar vi regelbundet för droger. Vet du vad vi hittade i hans kropp?
–Jag bryr mig inte. –Det borde du göra.
Om vi spårar det till dig ser du inte dagens ljus på länge.
–Du kan inte bevisa nåt. –Säker på det?
Tror du att kom hit för den trevliga miljön?
Du borde veta att den taktiken inte funkar på mig.
Ser du min vän där borta? Han släppte in oss på rummet.
FBI håller på att söka efter DNA.
Om vi hittar ditt DNA tillsammans med drogerna i Daves kropp...
–...ser det mörkt ut. –Det är jag som är offret här.
Dina advokater hjälper dig. Vilken firma är det du anlitar?
Om du samarbetar och säger som det är–
–ska jag se till att du slipper fängelse. Okej?
Jag tog fel. Det var inte Dave Harper.
Vi hittade blod. Är du säker?
–Ja. Nån man betalade mig. –Vadå för man?
Vi jobbar på det nu, inspektör Parks.
Hörde du att det där odjuret släpptes mot borgen?
Ja.
Hur är det möjligt? Pengarna han stal från dig är ju spärrade.
Jag vet inte.
Vi kanske ska skaffa en vakt.
Nån som vaktar utanför. Och här inne.
–Det behövs nog inte. –Man kan inte vara nog försiktig.
Det är väl det jag har dig till?
Tack. Men det här är löjligt.
Vad gör jag med FBI–agenten?
Han utgör inget hot. Vi håller ögonen på dem.
–Han var hemma hos mig igen. –FBI är inte intresserade av dig.
Han är väl nån ensamvarg.
Vad ska jag göra om han kommer tillbaka?
Ring din förbannade advokat! Få bort honom.
Vi ökar säkerheten både hemma hos dig och på kontoret.
Hur kunde Dave släppas mot borgen?
Det är därför du är här.
Jessica betalade. Ditt jobb är att kontrollera henne.
Det har jag gjort. Inget pekar på att hon vet nåt.
Tills nu. Nu är läget ett helt annat.
Svävar hon i fara?
Åtgärder kommer att vidtas om hon fortsätter träffa Dave Harper.
Då kommer de båda att tas om hand om.
Armen?
–Här är jag. –Armen.
–Jag är agent West. Du ringde? –Ja.
Varför träffas här och inte i butiken?
Jag såg Dave Harper på nyheterna. Jag vill inte bli indragen.
–Han är oskyldig. –Jag fick påhälsning.
Fan. Jag misstänkte det. Jag är ledsen.
–Han hotade mig. –Jag förstår. Jag beklagar.
Minns du hur han såg ut?
Ja. Jag tog en bild med övervakningskameran.
Tack.
Jag ska berätta hur vi arbetar.
–När träffade du Mark senast? –Samma dag som han dog.
Sa han nåt som stack ut?
Som vadå?
Nåt som inte var likt honom?
Nu låter ni precis som honom.
Det här är viktigt. Mitt liv står på spel. Och Jessica Davis liv.
–Och nu även mitt. –Jag är ledsen att du involverades.
Agent West och jag försöker lösa det. Snälla hjälp oss.
Jag ska se till att inget händer dig eller butiken.
Det var en sak Mark nämnde. Ett kassaskåp i hans hus.
Ett kassaskåp?
Det var en sak Mark nämnde. Ett kassaskåp i hans hus.
–Ett kassaskåp? Är det allt? –Ja.
Det är allt jag vet.
Jag sitter här med Carter Hayes som många känner igen från CM Partners–
–och för dundersuccén med kryptovalutan AUREO–Coin.
Vilken presentation. Du får mig att låta mycket coolare än jag är. Tack.
Vi ska prata om din blomstrande karriär. Härligt att se dig.
Detsamma, Kate. Tack för att vi fick komma.
CM Partners var i blåsväder för några månader. Känsligt ämne?
Nej, min kompanjon förde mig bakom ljuset.
Han var min kompanjon och bäste vän och jag litade på honom.
Det var nog mitt största misstag.
Kan ni förklara vilka strategier ni använder för att växa så kraftigt?
Vi införskaffar kapital och bygger en infrastruktur som upprätthåller det.
Det ger enorma möjligheter att synas mer på digitala medier–
–vilket i sin tur leder till virtuell tillväxt.
–Så ni spammar marknaden? –Det skulle aldrig fungera.
Vi identifierar motparten till konsumenten.
Finns det nån oro för att få ett negativt rykte?
Kan man använda det i valsammanhang?
Vår kryptering är lika avancerad och säker som vilket annat företags.
Vi överlåter rösthackandet till Ryssland... eller Kina.
Vem vet vad de sysslar med.
Du skulle hålla låg profil.
Bekymra dig inte för mig. Jag vet vad jag gör.
–Det gör alltid din typ. –Vad vill du?
–Jag behöver lite uppgifter. –Aktietips? Investeringsråd?
Nej. Jag förvarar mina pengar i frysen.
–Var finns Marks kassaskåp? –Jag känner inte till nåt kassaskåp.
Då kanske det är i hans hem.
Varför vill du åt det?
Mitt jobb är att säkerställa att allt går som planerat.
Cheferna hatar verkligen överraskningar.
Hade Mark nåt i kassaskåpet med åverkan på oss?
På oss? Nej. Möjligtvis på dig.
Okej. Jag ska fråga Jessica.
Då får vi hoppas att hon inte hörde vad du sa om hennes man på tv.
Jag kan inte koppla om kablarna.
–Vill du använda mig som bete? –Vi måste våga satsa.
–Det är kört för mig, eller hur? –Jag finns i din ringhörna.
–Då måste du känna dig ensam. –Det kan du ge dig på.
–Tänk om min partner såg oss nu. –Är han avundsjuk?
Kul att du har humor, trots allt.
Du kan inte gå in. Inte ännu.
Vad menar du? Vad gör vi då här?
Om det du säger är sant så är de ute efter dig.
Och henne. Har du nåt förslag?
Min låtsaskompis.
–Min låtsasfru. Jag kan ringa dem. –Jobbar de för dem?
Marina hjälpte mig att komma undan.
–Var är hon? –Jag vet inte.
–Men jag har hennes nummer. –Okej. Då hämtar vi din mobil.
Vet du var den är?
Simmons. Horan har ändrat sitt vittnesmål.
Hon gick till polisen med en FBI–agent.
–Agent West? –Han börjar bli ett problem.
Vi får ta hand om honom också.
–Har du redan ett nytt fall? –Du känner väl mig?
När du har tid går vi till TGIF och säger hej till servitriserna.
Det låter bra.
–Hjälpte du verkligen Dave Harper? –Snokar alla runt här, eller?
–Det är inte som du tror. –Skitsnack.
Alltihop verkar märkligt. Du äventyrar hela byrån.
Mannen som häktades är inte Dave Harper.
Nu räcker det.
Ingen bryr sig om dina konspirationsteorier längre.
Du riskerar mitt levebröd.
–Jag är nära nu. –Nära vad? Att få oss båda avrättade?
–Våldtäktsanmälan drogs tillbaka. –Ingen bryr sig, John.
Det enda som betyder nåt är pengarna. Har du nån lösning på det?
Du måste lita på mig.
Tror du inte att jag gör det?
Ge mig lite mer tid bara.
Du var den främste eleven av allihop.
Fokuserad. Inget annat spelade nån roll.
–Inget av det har förändrats. –Om 48 timmar berättar jag för Dover.
–Hör du vad jag säger? –Tack.
Jag behöver din hjälp.
Kör en ansiktsigenkänning.
Wow. Du är grym.
Du får fortsätta.
Hej, Dave. Hälsa agent West också.
Marina blev påkörd av en rattfull förare igår.
Du har inte sett henne sen misshandeln.
Ringde du henne för att komma åt oss? Du är inte vidare diskret.
Trodde du inte att vi räknade med det?
Jag gör ingen illa. Jag löser bara problem.
Helvete.
Du kanske ska tänka igenom hur du vill ha det framöver.
Jag vill se honom död.
–Marina grillade mig härom kvällen. –Vad var hon ute efter?
Jag visste att de iakttog mig. Jag anade det åtminstone.
Det var därför jag inte tog med mobilen hem till Jessica.
–Hem till mig. Jag kände det. –Du skyddade henne.
Ja. När jag fick veta att Jessica är gravid...
Det var som om nåt tändes inom mig.
Jag visste att jag måste kämpa, men inte var jag skulle börja.
När hon grillade mig hade jag USB–minnet i fickan.
Sen var det bara borta.
Hon måste ha tagit det.
Då har förmodligen de det nu.
Varför skulle de då döda henne?
Hur ska vi bevisa att de gjorde det?
Polisrapporten är vattentät, och din...
Mark Davis polisrapport var också vattentät.
De har fullständig kontroll.
Vilket tråkigt mottagande man får.
Jag fattar. Men vi finns här för dig.
Adam var också där.
Rör mig inte.
Han måste ha tagit det.
–Adam? Din polare? –Ja.
–Dave? –Hur mår du, Dave?
Hur väl känner du honom? Vill du dra in honom?
Det är värt ett försök.
–Vem är det? –FBI, öppna.
–Det här är slöseri med tid. –Jaså?
Jag kan ange dig.
Säga att du har snackat–
–och lämna dig i en cell där ohyran tar hand om dig.
Visst, gör det. Jag hade inte klarat mer än ett dygn.
Adam. Adam!
Sätt dig.
De har dödat Marina.
Du står på tur.
Betala innan snuten kommer.
Så snabbt går det inte.
Varför gjorde de det?
–Hur vet du det? –Jag såg kroppen.
Jag ringde henne. Visste inte att hon var död.
Jag fick prata med nån kille. En riktig charmknutte.
–Fick de det att se ut som en olycka? –En smitningsolycka.
De är så de jobbar.
Hon hette inte Marina, utan Jasmine.
Och jag heter Gabriel.
–Varför dödade de henne? –Telefonerna.
Just det.
Ge mig din mobil. Ge mig den.
INGEN SIGNAL
–Inget. –Det är iskallt.
Jasmine var ute i partysvängen i Hollywood. De hittade henne där.
Vilka anlitade er?
Samma kille som Dave pratade den. Den där trevlige Nixon.
–Har du hittat ett USB–minne? –Jasmine tog det.
–Jag såg henne ta det. –Berättade du för Nixon?
Nej, jag höll tyst. Höll låg profil, höll mig vid liv.
Har du nånsin träffat dem? Har de nåt kontor?
–Ja. –Jag behöver adressen.
Du förstår inte. De är verksamma helt öppet.
–De döljer allt. Du hittar dem inte. –Låt mig avgöra det.
Får de veta att vi har pratat råkar vi ut för olyckor allihop.
Samarbeta, då. Jag kan skydda dig.
–Det är ni som behöver mig. –Han har en poäng.
Jag klarar mig bättre på egen hand, men om jag behöver er hittar jag er.
Kan ni flytta er från min bil?
Är du blind? Vi slappar. Ta det lugnt.
–Vi kan göra det på ditt sätt. –Vad är ditt sätt?
Ja, säg det.
Vad? Va?
–Hör du! –Nej, nej, nej!
–Upp med händerna. –Va?
Upp med händerna nu.
Händerna där jag kan se dem. Ned på knä.
–Jag har en bricka i bakfickan. –Ned på knäna. Båda två.
Det här var nåt nytt.
–Jag vet att det verkar konstigt. –"Konstigt"?
Han blev just gripen.
–Vi begick ett misstag. –"Vi"? Nej, du.
Jag kan komma på minst tio regler du har brutit emot.
–Jag tror inte att han... –Gör det inte.
Vad? Vad är det jag har missat?
Jag heter inte Dave Harper. Jag heter Mark Davis.
–Du behöver hjälp. Seriöst. –Ja, det gör jag.
Det är därför jag är här.
–Var finns bevisen? –I ett kassaskåp hemma hos mig!
I Jessica Davis hus. Det är mitt kassaskåp.
Så allt du behöver är en husrannsakan?
–Ja, faktiskt. –Nej.
Jag meddelar distriktsåklagaren på måndag. Du kommer att häktas.
Har de kommit åt er med?
Jag kan upphäva din borgen på en gång.
Och du. Jag ställde upp för dig en gång, men aldrig mer.
Hur mycket visste du?
Inte tillräckligt för att bli av med brickan.
–Det är inte rättvist. –Det är mitt fel.
Det här var mitt beslut.
–Är det den akten? –Ja, ta den så går vi.
–Agent West. Vänta! –Jag är inte på humör.
Jag fick två träffar på ansiktet. Du borde se det här.
Den första är Chinzano Caballari från Italien.
Han jobbar i specialstyrkan sen tio år tillbaka.
Sen är det Anthony Nixon. Samma yrke, gick i pension när Chinzano började.
Ville antagligen arbeta inom den privata sektorn.
–Är det allt? –Nej. Chinzano har mördat.
Han är kopplad till några olösta mord, men finns inte i systemet.
–Och Nixon? –Inget där heller.
Så, och det här tar verkligen emot, men det är nåt som inte stämmer.
Det kändes för lätt. Deras typ borde finnas i vårt register.
De har skyddats av några riktiga höjdare.
–Men vilka? –De som är ute efter dig.
Var försiktiga.
–Titta på det här. –Vad är det?
Du får se själv. Det är otroligt.
Vi har känt honom i 15 år. Han är en jävla skit.
CM Partners var i blåsväder för några månader. Känsligt ämne?
Nej, min kompanjon...
–Carter. –...förde mig bakom ljuset.
Är det inte helt ofattbart?
Jag litade på honom. Det var nog mitt största misstag.
Vad sysslar han med? Det bara dök upp på mobilen.
Jag tänkte att du borde se det.
Vad gör du här?
–Du har tydligen sett intervjun. –Alla har sett!
Jag förstår att du är arg, men kan jag få förklara?
Kan du lyssna på vad jag har att säga?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag ville hålla dig utanför.
Utanför vad?
Han försatte oss i... Mark var illa ute.
–Vi var ute på djupt vatten. –Det låter mer likt dig än Mark.
I vanliga fall skulle du ha rätt i det.
Det är alltid jag som har vållat problem förut, men...
...den här gången var det Mark.
Marks bebis... Kryptovalutan.
–Bubblan höll på att spricka. –Tror du att det var hans fel?
Jag vet att det var det. Vi hade det tufft.
Det var en enda bluff.
Vi skrev avtal med några riktiga pampar–
–och de pressade Mark att skapa inflation–
–så att vi upptog mer av marknaden.
Han kände att han inte hade nåt val.
–Nu är det ditt problem. –Ja, det har du rätt i.
Men det är även ditt problem. Det är vårt företag.
Mark sa att han har hemligstämplade dokument i ett kassaskåp–
–nånstans i huset.
–Ut ur mitt hus. –Vad är det med dig?
–Ut härifrån. –Jag är inte din fiende.
Jag försöker rädda företaget.
Du sa att det var nåt jag behövde veta om Mark.
Jag ville berätta att det som finns i kassaskåpet kan rentvå honom.
Det var därför jag kom hit. Du kanske inte vill öppna det–
–men det är det rätta.
Var fanns du för tre månader sen? Varför just nu?
För tre månader sen var jag nästan död.
Och nu är jag här för att rentvå Mark.
Du vill bara rädda dig själv.
Jag tänkte att du skulle säga så.
Hör du vad du säger? Jag har funnits här för dig.
Jag försöker ta hand om dig. Och det är ditt svar?
I så fall...
Se på mig. Jag måste hitta kassaskåpet.
Mark har aldrig haft nåt kassaskåp.
Inte?
Är du säker på att här inte finns nåt kassaskåp?
Gå.
Hej då, Jess.
Hej, kompis.
Vi har letat efter dig. Och så satt du här.
Du har lagt näsan i blöt.
Är allt som det ska?
–Vart ska du? –Till min mamma i Tampa.
–Haft besök på sistone? –Nej. Hur så?
–Du hörde vad som hände Jasmine. –Nån som körde rattfull?
L.A. kan vara farligt.
Vad sa du till dem?
Jag sa inget, Nixon.
Telefonerna.
Nej, nej, nej, gör det inte.
Jasmine tog ett USB–minne från Dave. Han letar efter det.
–Vad finns på det? –Jag vet inte.
–Var finns det nu? –Jag vet inte.
Jag vet inte. Det sa de inte.
Varför sa du inget tidigare?
Jag sköter mitt jobb. Jag håller låg profil.
Jag ställer inga frågor.
–Vi har väl varit snälla mot dig? –Ja.
Det var roligt att höra.
Vi gillar dig, Adam. Du gör ett bra jobb.
Va? Nej, nej, nej.
Gå nu.
–Mår du bra? –Carter har varit här.
Kom han hit?
Han sa att Mark hade nåt i kassaskåpet som kunde rentvå honom.
Du tänker väl inte ge honom det?
Nej. Men jag är nyfiken.
–Den där vill jag inte ha här. –Som läget är nu stannar den.
West tror att Dave Harper talar sanning.
Om vad? Att Dave är Mark? Kom igen, gumman.
De utnyttjar dig genom Marks död.
–Jag betalade borgen. –Du måste...
Varför låter du dig själv dras med i det här?
För att jag måste få veta sanningen.
Han är en brottsling. Han är förmodligen helt rubbad.
Han stal dina pengar. Och kanske även Marks klocka.
Jag har hela tiden sökt...
Nej, jag vill inte höra ett ord till.
Han har orsakat vår familj smärta. Ser jag honom skjuter jag.
Du känner inte mig, Jessica, och kommer aldrig att göra det heller.
Men jag känner din man, Mark.
De har spelat in en film på den här stickan. Titta på den. Ensam.
Snälla hitta din man. Han behöver dig.
Hej. Ditt namn är Mark Davis.
Text: Therese Nilsson Iyuno–SDI Group