–I tidligere episoder: –Dave.
–Hei. –Hyggelig å treffe deg. Carter.
Han var inne i huset, i huset sitt, og snakket med Jessica!
–Hvorfor vet dere ikke det? –Det er på tide å felle Mr. Harper.
Dave Harper har en fargerik, økonomisk fortid.
Han dukker plutselig opp med 500 millioner dollar på kontoer.
–Er det der Daves penger? –Vi har blodspor.
Han har brukt stoff og vanket med prostituerte.
–Er han en fare for seg selv? –Ja, jeg tror det.
I dag har vi, sammen med FBI og Justisdepartementet–
–skrevet ut en arrestordre på en Dave Harper.
–Han er mistenkt... –Herregud.
...for drapsforsøk, to voldtekter, utpressing og bedrageri.
–Han kan være svært farlig. –Legg fra deg hammeren.
Forstår du rettighetene?
Han visste en del ting, men jeg tror ikke Mark kjente fyren.
Jeg vil snakke med FBI–agenten.
Med de andre siktelsene setter jeg kausjonen til ti millioner dollar.
Du tror virkelig at du er Mark Davis.
Få tak i klokka mi. Da vil du forstå det.
–Hva gjør du her? –Beklager at jeg kommer så sent.
–Er alt i orden? –Egentlig ikke.
Hva har skjedd?
Jeg tror at feil mann er satt inn.
–Hva mener du? –Dave Harper er neppe den vi tror.
Hva får deg til å tro at fyren snakker sant?
–Jeg vet at det høres sprøtt ut. –Ja, det er å ta for svakt i.
Han sa at det er en diskett eller brikke som kan bevise alt han påstår.
Er du sprø? En diskett? Overbeviste det deg?
Ikke bare det. Han vet ting ingen andre vet.
–Som hva da? –Øya. Nova Vita. Han har vært der.
Han sier at de endret ansiktet hans. Det er det de gjør. Plastisk kirurgi.
"De"? Du sa at han aldri gjennomførte det.
Du sa at han skulle treffe noen.
Jeg har jobbet for FBI i mange år, og jeg er flink.
Jeg gjenkjenner faresignaler, og denne saken er full av dem.
Tror du virkelig at det er feil mann?
Det er ikke det, men...virker ikke dette for ryddig?
Denne Dave Harper ble pakket pent inn og lagt i fanget vårt.
Hvem ville gjort noe sånt?
Det firmaet som... Det er det jeg prøver å finne ut.
Jeg har ingen beviser, men jeg vet at Carter er innblandet.
Dette firmaet er mye mektigere enn jeg opprinnelig trodde.
Dette er helt sprøtt.
Vi sitter og snakker om firmaet og om Carter,–
–og alt jeg tenker, er: "Herregud, er det Mark?"
Kanskje. Jeg vet ikke.
Det kan vi bare finne ut ved å betale Daves kausjon.
Er det pengene mine du kom for?
Det fins ingen annen løsning. Stol på meg, vær så snill.
–Du vet hvordan dette vil se ut? –Ja. Det er akkurat det jeg vil.
Hvis rører nok i gryta, så vil noe komme til overflaten.
En del av meg vil bare komme lengst mulig vekk fra dette.
Jeg er så trøtt.
Men hva om det er ham? Hva om det er Mark?
–Du fikk meg ut. –Med litt hjelp.
–Jeg vil klemme deg, men jeg stinker. –Best å la være. Er denne din?
Hvem var det?
Hopp inn, så skal jeg forklare det.
–Var maten ræva der inne? –Du aner ikke.
Nå er du ute, men minnepinnen er fremdeles vekk.
Hvordan kan vi bevise alt du sa?
–Betalte Jessica virkelig kausjonen? –Ja.
–At jeg kunne gjøre dette mot henne. –Du hadde nok dine grunner.
–Hadde jeg det? Jeg er ikke sikker. –Jeg leste igjennom mappen.
Du og Carter ville få solide straffer.
Ja visst. De ble kvitt meg, og så dukket alle papirene opp.
Carter slipper unna, og jeg er en flyktning.
Gjør ikke det FBI urolige?
Jeg tror Carter ville bli kvitt deg. Men...hvorfor?
Jeg vet ikke.
Jeg ville ta en konfrontasjon med ham Da jeg fant ut hvem jeg er.
–Noe inni fikk meg til å la være. –Carter er for lur for det.
–Vi må slå ham i hans eget spill. –Ja, for ham er nok dette et spill.
Spørsmålet er bare...hvordan.
–Hva gjør vi her? –Kjenner du ikke igjen stedet?
–Jo, det gjør jeg. –Det var hun som tystet på deg.
–Hun dopet meg ned. –Det bør du håpe på.
Vi går og snakker med henne.
–Jeg har ikke tid til deg. –Jeg må vite hva som skjedde.
Med hva da?
Ser du min venn Dave der? Fyren du anga til snuten?
–Ja. Han får ikke være nær meg. –Det er det som er saken.
Jeg tror ikke at han voldtok deg. Han gjorde ingenting.
–Hvordan vet du det? –Han er en av informantene mine.
Vi tar jevnlige narkotester på ham. Vet du hva vi fant i kroppen hans?
–Jeg bryr meg ikke. –Det burde du gjøre.
Du vil sitte inne lenge hvis vi sporer det til deg.
–Du kan ikke bevise noe. –Er du sikker?
Tror du jeg kom hit for det hyggelige miljøet?
Du burde forstått nå at den tøffe taktikken ikke funker på meg.
Ser du vennen min der borte? Han slapp oss inn på rommet.
FBI holder på å lete etter DNA.
Hvis vi finner DNA–et ditt sammen med stoffet fra Daves kropp...
–Da ser det ikke bra ut for deg. –Det er jeg som er offeret her.
Advokatene dine vil nok hjelpe deg. Hvilket firma er det igjen?
Hvis du samarbeider og sier alt som det er,–
–skal jeg sørge for at du slipper fengsel. Greit?
Jeg tok feil. Det var ikke Dave Harper.
Vi fant blod. Er du sikker?
–Ja. En mann betalte meg for å lyve. –Hvilken mann?
Vi arbeider med det nå, betjent Parks.
Hørte du at det udyret ble løslatt mot kausjon?
Ja, det gjorde jeg.
Hvordan kan han det? Pengene han stjal fra deg, er jo sperret.
Jeg vet ikke.
Kanskje vi bør få en vekter.
En som passer på utenfor. Og her inne.
–Det trengs nok ikke. –Man kan ikke være forsiktig nok.
–Det er det jeg har deg til, hva? –Takk for det. Men dette er tåpelig.
Hva gjør jeg med FBI–agenten?
Han er ingen trussel. Vi har noen i avdelingen.
–Han var hjemme hos meg igjen. –FBI er ikke interesserte i deg.
Han er bare en ensom ulv.
Hva skal jeg gjøre hvis han kommer igjen?
Ring den jævla advokaten din! Bli kvitt ham.
Vi øker vaktholdet både hjemme hos deg og på kontoret ditt.
Hvordan...hvordan ble Dave løslatt mot kausjon?
Det er derfor du er her.
Jessica betalte den. Du skulle kontrollere henne.
Det har jeg gjort. Hun har ikke gjort noe som tyder på at hun vet noe.
Fram til nå. Det har forandret alt at hun betalte kausjonen.
Er hun i fare?
Det blir tatt passende tiltak hvis hun fortsetter å treffe Dave Harper.
Da vil de begge bli tatt hånd om.
Armen?
–Jeg er her. –Armen.
–Jeg er agent West. Du ringte meg. –Ja.
Hvorfor treffes vi her, og ikke i butikken?
Jeg så Dave Harper på nyhetene. Jeg vil ikke bli trukket inn i dette.
–Alt er galt. –Og han som var hos meg?
Fanken. Det ante meg at det ville skje. Jeg beklager.
–Han truet meg i butikken min! –Det gjorde han nok. Jeg beklager.
Husker du hvordan han så ut?
–Ja. Bilde fra overvåkningskameraet. –Takk.
Jeg skal si hvordan vi jobber.
–Når traff du Mark sist? –Den samme dagen som han døde.
Sa han noe som virket rart?
Som hva da?
–Noe som ikke lignet ham? –Nå høres dere ut som "gjesten" min.
Dette er viktig. Livet mitt står på spill. Og Jessica Davis' liv.
–Og nå også mitt. –Jeg beklager at du ble trukket inn.
Agent West og jeg vil rette opp dette. Vær så snill, hjelp oss.
Jeg skal sørge for at det ikke skjer noe med deg eller butikken.
Det var én ting Mark nevnte. Et pengeskap i huset hans.
Et pengeskap?
Mark nevnte én ting. Et pengeskap i huset hans.
–Et pengeskap? Er det alt? –Ja. Det er alt jeg vet.
Jeg sitter her med Carter Hayes, av mange kjent fra CM Partners,–
–og for den store suksessen med kryptovalutaen AUREO–Coin.
Det var en fin presentasjon. Jeg virker mye kulere enn jeg er. Takk.
Vi skal snakke om den blomstrende bedriften din. Hyggelig å se deg.
I like måte, Kate. Takk for at vi fikk komme.
CM Partners var i vansker for noen måneder. Følsomt tema?
Nei, jeg ble lurt av kompanjongen min.
Han var kompanjongen og bestevennen min. Jeg stolte på ham.
Det var nok den største tabben min.
Kan dere forklare hvilke strategier dere bruker for å vokse så kraftig?
Vi skaffer kapital og bygger opp en infrastruktur som vi vedlikeholder.
Det gir enorme muligheter til å bli bedre sett på digitale medier,–
–som i sin tur fører til virtuell vekst.
–Oversvømme alle med reklame? –Det ville aldri fungert.
Vi identifiserer motparten for forbrukeren.
Er dere urolige for at dere vil få et negativt rykte?
Kan dette brukes under for eksempel et valg?
Krypteringen vår er like avansert og sikker som ethvert annet firmas.
Vi overlater valghackingen til Russland...eller Kina.
Hvem vet hvem som gjør hva nå for tiden?
Du skulle holde lav profil.
Ikke vær urolig for meg. Jeg vet hva jeg gjør.
–Det gjør alltid folk som deg. –Hva vil du?
–Jeg trenger noe informasjon. –Aksjetips? Investeringsråd?
Nei. Jeg har pengene mine i fryseren.
–Hvor er Marks pengeskap? –Jeg vet ikke om noe pengeskap.
Da er det kanskje i huset hans.
Hvorfor vil du ha det?
Jobben min er å sørge for at vi unngår overraskelser.
Sjefene avskyr virkelig overraskelser.
Hadde Mark noe i pengeskapet som kan påvirke oss?
Oss? Nei. Kanskje deg.
Greit. Jeg skal spørre Jessica.
Da får vi håpe at hun ikke hørte hva du sa om mannen hennes på tv.
Jeg kan ikke koble om kablene.
–Vil du bruke meg som agn? –Vi må satse nå.
–Herregud. Jeg er ferdig, hva? –Du har meg i hjørnet ditt.
–Hjørnet mitt er et ensomt sted. –Det skal være sikkert og visst.
–Makkeren ville klikket av å se oss. –Er han sjalu?
Fint at du har en personlighet gjennom alt dette.
–Du kan ikke gå inn der. Ikke ennå. –Hva mener du? Hva skal vi da her?
Hvis det du sier er sant, så vil de ta deg.
Og henne. Har du et forslag?
Liksomvennen min.
–Den falske kona mi. Jeg kan ringe. –Jobber de for dem?
Marina hjalp meg med å slippe unna.
–Hvor er hun? –Jeg vet ikke.
–Men jeg har nummeret. –Greit. Da henter vi mobilen din.
Vet du hvor den er?
Simmons. Hora har endret forklaringen sin.
Hun gikk til snuten med en FBI–agent.
–Jeg antar at det var West? –Han begynner å bli et problem.
Vi får ta hånd om ham også.
–Har du allerede en ny sak? –Du kjenner vel meg?
Vi går på TGIF og hilser på servitrisene når du får tid.
Det høres bra ut.
–Hjalp du virkelig Dave Harper? –Snuser alle rundt her, eller hva?
–Dette er ikke som du tror. –Pisspreik.
Det ser som du tukler med beviser. Du setter hele kontoret i fare.
Den mannen vi pågrep, er ikke egentlig Dave Harper.
Nå holder det. Ingen bryr seg om konspirasjonsteoriene dine mer.
Og du setter levebrødet mitt i fare.
–Jeg er nær nå. –Nær hva? Å få oss begge henrettet?
–Voldtektsanmeldelsen ble avvist. –Ingen bryr seg om det, John!
Det eneste som betyr noe, er bedrageriet. Kan du løse det?
Du må stole på meg.
–Som om jeg ikke gjør det? –Du må bare gi meg litt mer tid.
Du var den beste eleven av alle sammen.
Totalt fokusert. Ingenting annet betydde noe.
–Ingenting av det er forandret. –Om to døgn sier jeg fra til Dover.
–Hører du hva jeg sier? –Takk. Jeg trenger en tjeneste.
Kjør ansiktsgjenkjenning.
Oi. Du er flink.
Du får ta den.
Hei, Dave. Du kan hilse agent West også.
Marina ble påkjørt av en fyllkjører i går.
Du så henne sist da du slo henne.
Ringte du henne for å komme til oss? Det er veldig åpenbart trekk.
Trodde du ikke at vi regnet med det?
Jeg skader ingen. Jeg bare...løser problemer.
Faen.
Du bør tenke over hvordan du vil ha det framover.
Han skal dø.
–Marina grillet meg forleden kveld. –Hva var hun ute etter?
Jeg visste at de holdt øye med meg. Jeg hadde iallfall en god anelse.
Det var derfor jeg ikke tok med meg mobilen hjem til Jessica.
–Hjem til meg. Jeg følte det på meg. –Du beskyttet henne.
Ja. Da jeg fikk vite at Jessica er gravid...
Det var som om en bryter ble slått på i meg.
Jeg visste at jeg måtte kjempe, men ikke hvor jeg skulle begynne.
Jeg hadde minnepinnen i lomma da hun grillet meg.
Etterpå bare...forsvant den.
Hun må ha tatt den.
Da har de den antakeligvis nå.
Det er akkurat det. Hvorfor drepe henne hvis de hadde den?
Hvordan skal vi bevise at de gjorde det?
Politirapporten er vanntett, og din...
Mark Davis' politirapport var også vanntett.
Disse folkene har full kontroll.
Jeg håpet ikke på den mottakelsen.
Jeg skjønner det. Men vi stiller opp for deg.
Adam var også der.
Ikke rør meg!
Han må ha tatt den.
–Adam? Kompisen din? –Ja.
–Dave? –Hvordan har du det, Dave?
Hvor godt kjenner du egentlig fyren? Vil du trekke ham inn i dette?
Det er verdt et forsøk.
–Hvem er det? –FBI. Lukk opp.
–Dere kaster bort tiden. –Jaså?
Jeg kan jo bare ta deg med. Si at du har snakket,–
–og la deg være i ei celle, så udyrene kan ta seg av deg.
Ja da, gjør det. Jeg ville ikke klart meg ett døgn.
Adam. Adam!
Sett deg.
De har drept Marina.
Du er den neste.
Du bør betale mer før snuten kommer.
Så fort går det ikke her.
Hvorfor gjorde de det, da?
–Hvordan vet du det? –Jeg så liket.
Jeg ringte. Jeg ante ikke at hun var død.
Jeg fikk snakke med en fyr. En ekte sjarmør.
–Så det ut som en ulykke? –En påkjørsel, der føreren stakk av.
Det er sånn de gjør det.
Hun...het ikke Marina, men Jasmine.
Og jeg heter Gabriel.
–Hvorfor fikk de henne drept? –Telefonene.
Ja visst.
Gi meg mobilen din. Bare gjør det.
IKKE NOE SIGNAL
–ingenting. –Det er iskaldt.
Jasmine jobbet i festmiljøet i Hollywood. De fant henne der.
Hvem ansatte dere?
Den fyren som Dave snakket med. Sjarmøren Nixon.
–Har du funnet en minnepinne? –Jasmine tok den.
–Jeg så henne ta det. –Fortalte du det til Nixon?
Nei, jeg holdt kjeft. Holdt lav profil. Holdt meg i live.
Har du noen gang truffet dem selv? Har de et kontor?
–Ja. –Jeg må vite adressen.
Du forstår det ikke. De driver helt åpent.
–De skjuler alt. Du finner dem aldri. –La meg avgjøre det.
Vi kommer alle ut for ulykker hvis de får vite at vi har snakket.
Samarbeid, da. Jeg kan beskytte deg.
–Det er dere som trenger meg. –Han har et poeng.
Jeg klarer meg bedre alene. Men jeg finner dere hvis jeg trenger dere.
Kan dere flytte dere fra bilen min?
Er du jævla blind? Vi kuler'n. Ta det rolig.
–Vi kan gjøre det på din måte. –Hva faen er min måte?
Det får du si meg.
Hva? Hva?
–Hei, du! –Nei, nei, nei!
–Opp med hendene! –Hva?
Opp med hendene nå.
Hold hendene så jeg kan se dem. Ned på kne.
–Jeg har et skilt i baklomma. –Ned på kne. Begge to.
Denne var ny, selv for meg.
–Jeg vet at dette er rart. –"Rart"?
Han ble nettopp pågrepet.
–Vi begikk en feil. –"Vi"? Nei, du.
Jeg kan finne minst ti FBI–regler du har brutt.
–Jeg tror ikke han er den vi... –Ikke gjør det.
Hva? Hva er det jeg har oversett?
Jeg heter ikke Dave Harper. Jeg heter Mark Davis.
–Du trenger hjelp. Mye hjelp. –Ja, det gjør jeg.
Det er derfor jeg er her, sir.
–Hvor er bevisene?! –I et pengeskap hjemme hos meg!
I Jessica Davis' hus. Pengeskapet mitt.
Så en ransakelsesordre er nok?
–Ja, faktisk. –Nei.
Jeg sier fra til statsadvokaten på mandag. Kausjonen forsvinner.
Har de presset deg også?
Jeg kan oppheve kausjonen din med en gang.
Og du. Jeg har stilt opp for deg én gang, men aldri mer.
Hvor mye av dette visste du?
Ikke nok til å miste skiltet, sir.
–Urettferdig at du mister jobben. –Det er min feil. Min avgjørelse.
–Er det den mappen? –Ja. Ta den. Så går vi.
–Agent West! Vent! –Jeg er ikke i humør.
Jeg fikk to treff på det ansiktet. Du burde se på dette.
Den første er Chinzano Caballari fra Italia.
Han jobber i spesialstyrkene og kom til USA for ti år siden.
Så er det Anthony Nixon. Tidligere medlem av USAs spesialstyrker.
Han pensjonerte seg omtrent samtidig.
Han ville nok jobbe innenfor privat sektor.
–Er det alt? –Nei. Chinzano har lik i kjølvannet.
Han er knyttet til noen uløste drap, men rullebladet hans er likevel rent.
–Hva med Nixon? –Ikke noe der heller.
Så, og jeg nekter å tro at jeg sier dette, det er noe galt her.
For ryddig, som sagt. Sånne folk bør vi ha i arkivet vårt.
De må være beskyttet av noen veldig viktige folk.
–Men hvem da? –De samme som er ute etter deg.
Vær forsiktige der ute.
–Du må se på dette. –Hva er det?
Du må se det selv. Det er utrolig.
Vi har kjent gutten i 15 år. Så viser han seg å være et rasshøl.
CM Partners hadde problemer for noen måneder siden. Følsomt tema?
Nei, jeg ble rundlurt...
–Carter. –...av kompanjongen min.
Er det ikke ufattelig?
Jeg stolte på ham. Det var nok den største feilen min.
Hva driver han med? Det dukket bare opp på mobilen.
Beklager. Jeg tenkte at du burde se det.
Hva gjør du her?
–Du har visst sett intervjuet. –Alle har sett det!
Jeg forstår at du er sint, og med all rett, men kan jeg få forklare det?
Kan du høre på meg et øyeblikk?
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si dette.
Jeg ville bare...holde deg utenfor.
Utenfor hva da?
Han rotet oss borti... Mark var i vansker.
–Vi tok oss vann langt over hodet. –Det låter mer som deg enn Mark.
Vanligvis ville du hatt rett i det.
Det er alltid jeg som har rotet oss borti problemer før, men...
...denne gangen var det Mark.
Marks baby...kryptovalutaen...
–Ei boble. Og den ville sprekke. –Tror du at det var hans feil?
Jeg vet at det er det. Dette er vanskelig å si. Det var en ren bløff.
Vi skrev en avtale med noen mektige folk.
De presset Mark til å blåse opp verdien,–
–så vi kunne ta mer av markedet.
Han følte nok at han ikke hadde noe valg.
–Nå er det ditt problem, Carter. –Ja, det har du rett i.
Men det er også ditt problem. For dette er vårt firma.
Mark sa at han har hemmelige dokumenter i et pengeskap–
–et sted i huset.
–Kom deg ut av huset mitt. –Hva har skjedd med deg?
–Gå ut av huset mitt. –Jeg er ikke fienden din, Jess.
Jeg prøver å redde firmaet.
Du kom i dag for å si at det var noe jeg måtte vite om Mark.
Jeg ville fortelle at det som er i pengeskapet, kan renvaske ham.
Det var derfor jeg kom hit. Du vil kanskje ikke det,–
–men det er det eneste rette.
Hvor var du for 3 måneder siden? Hvorfor akkurat nå?
For tre måneder siden var jeg nesten død.
Og ja, jeg er her fordi jeg vil renvaske Mark.
Du vil bare redde deg selv.
Jeg tenkte meg at du ville si det.
Hører du hva du selv sier? Jeg har stilt opp for deg.
Jeg prøver å ta vare på deg. Og det er svaret ditt?
I så fall...
Se på meg. Jeg må finne det pengeskapet.
–Mark har aldri hatt et pengeskap. –Ikke det?
Er du sikker på at det ikke er et pengeskap her?
Gå.
Adjø, Jess.
Hei, kompis.
Vi har lett etter deg. Og så satt du her.
Du har blandet deg i ting du ikke burde.
Er alt i orden?
–Hvor skal du? –Til moren min i Tampa.
–Har du hatt besøk i det siste? –Nei. Hvordan det?
–Du hørte om Jasmine. –Noen som kjørte i fylla, hva?
LA kan være farlig.
Hva sa du til dem?
Jeg sa ikke noe, Nixon.
Telefonene.
Nei, nei, nei. Ikke gjør dette.
Jasmine tok en minnepinne fra Dave. Han leter etter den.
–Hva er det på det? –Jeg vet ikke.
–Hvor er den nå? –Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Det sa de ikke.
Hvorfor sa du ikke noe før?
Jeg gjør jobben min. Jeg holder lav profil.
Jeg stiller ingen spørsmål.
–Vi har vel vært snille mot deg? –Ja.
Det var hyggelig å høre.
For vi liker deg, Adam. Du gjør en god jobb.
Hva? Nei, nei, nei.
Gå nå.
–Har du det bra? –Carter har vært her.
Kom mannen hit?
Han sa Mark la noe i pengeskapet som kunne renvaske ham.
Du skal vel ikke gi ham det?
Nei. Men jeg er nysgjerrig.
–Den vil jeg ikke ha her. –Den blir her, sånn som alt er nå.
West tror at Dave Harper snakker sant.
Om hva da? At Dave er Mark? Gi deg, skatt.
De utnytter deg og bruker Marks død for å gjøre det.
–Jeg betalte kausjonen. –Du må...
Hvorfor lar du deg selv bli trukket inn i dette?
Jeg må vite sannheten, uansett om det er sprøtt.
Du må vite at han er en svindler. Han er antakeligvis skrudd.
Han stjal pengene dine. Og kanskje også Marks klokke.
–Jeg har hele tiden lett etter... –Nei, jeg vil ikke høre ett ord til.
Han har skadet denne familien. Jeg skyter hvis jeg ser ham.
Du kjenner meg ikke, Jessica, og du kommer aldri til å bli kjent med meg.
Men jeg kjenner din mann Mark.
Han spilte inn en film på denne minnepinnen. Se på den. Alene.
Vær så snill, finn mannen din. Han trenger deg.
Hei. Du heter Mark Davis.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno–SDI Group