I tidligere episoder:
–Monty er din fars bror. –Er han her? I Los Angeles?
Faren din og jeg var de to siste i familien som ble igjen i USA.
Det er det jeg har fått høre.
–Hva med moren min? –Den megga.
Jeg fikk en adresse til kontoret i LA av legen der ute.
Jeg skal grave mer og se om jeg finner det.
Hvis Mark Davis fløy til øya uten å treffe legene deres,–
–hva fanken gjorde han da på øya? Og hva skjedde med pengene hans?
Hvordan skal jeg vite noe om en fremmeds penger?
–Takk. –Jeg løste problemet.
Og jeg tok sletting av hukommelsen med i programmet–
–for å unngå å få det problemet igjen.
–Kan vi begynne på nivå fem? –Ja.
Denne kvinnen heter Jessica. Hun er kona di.
Det hele kom til å gå ut over henne.
Du gjorde det du måtte for at hun ikke skulle havne i fengsel.
–Holder de øye med oss nå? –De er overalt. Kom deg vekk.
Han sa at du og Mark ikke fløy hjem sammen.
Jeg så en overvåkningsfilm der det bare var du som gikk av flyet.
Jeg vet ikke hva du har sett, men Mark var med meg.
–Du sa noe til meg i går i kveld. –Hva da?
–Du hvisket noe. Hva mente du? –Det om å søke hjelp?
Jeg vil dra hjem. Jeg vil ikke mer.
Jeg sa jo at jeg ikke liker å snakke.
–Hva spiser dere? –Hent en tallerken.
Jeg hopper over det. Hva snakker dere om?
Ikke noe spesielt. Om Dave. Byggearbeideren.
Han bruker visst mer tid på Jess enn på å jobbe.
–Har han gjort noe mer nå? –"Mer"? Hva har han gjort før?
–Slutt, pappa. –Jessica så ham på Marks kontor.
–Så sølte han maling på seg. –Det var ikke han som sølte.
Du kjenner ham ikke engang. Hvorfor forsvarer du ham?
Hun snakker fremdeles med den klossmajoren.
–Og det er visst et problem for far. –Jeg stoler ikke på fremmede.
–Jeg er enig med faren din. –Han har vært en ekte herre.
Sier du det? Ham vil jeg treffe.
–Å ja? –Er det greit, pappa?
Ja da. Jeg går og henter ham.
–Dave? –Ja, sir?
–Kan du komme inn? –Er det noe galt.
Vi skal presentere deg for noen.
–Jeg vil ikke forstyrre. –Det gjør du ikke. Kom inn.
Du er bestevennen min. Familien min.
Du må se på det fra et større perspektiv.
Jeg gjør ikke dette, Carter. Vi må finne på noe annet.
Hva skal vi da gjøre?
Dette hjelper ikke Jessica. Hun har ikke noe valg her.
Jess havner i det jævla fengslet hvis vi ikke gjør dette.
–Dave. –Hei.
Hyggelig å treffe deg. Jeg heter Carter.
–Syns du at jeg skal forlate kona mi? –Det er ikke det jeg sier.
Gjør det uselviske. Slutt å tenke på deg selv.
Jeg er ikke egoistisk. Dette føles ikke riktig.
–Føles det riktig for deg? –Jeg sier ikke at det føles riktig.
Jeg sier at vi ikke har noe valg, og vi har dårlig tid.
Jessica fortalte nettopp at du har vært en ekte herre.
Det var pent sagt. Hun har vært vennlig mot hele arbeidslaget.
Mest mot deg, ser det ut til.
Jeg har bestemt meg. Jeg skal gjøre det.
Si fra når du har bestemt deg.
Nei, det tror jeg ikke.
–Hvor er du fra? Fra LA? –Nei.
–Hvor kommer du fra, da? –Nordpå.
–Hvor da? –En småby nær grensa.
–Hvordan havnet du i LA? –Jobben. Livet.
Ja visst. Jobben og livet. Det kan være et eventyr.
Ja, det kan det.
Den siste middagen med kona sluttet i en krangel.
Du kommer til å treffe henne.
Du skal få treffe henne i kveld etter tilstelningen. Gjøre alt godt igjen.
Fanken. Du minner meg om noen.
–Jeg klarer ikke å plassere deg. –Jeg får høre det iblant.
Jeg har vel et vennlig ansikt.
Kommer du?
Han er ikke vår beste mann, men han jobber godt.
–Takk, sir. –Du skal få avslutte lunsjen din.
Ja, sir.
–Hyggelig å treffe deg, Carter. –I like måte...Dave.
Dave?
–Hvor kommer den klokka fra? –Den er falsk.
Det er det ikke. Jeg kan gjenkjenne de falske på lang avstand.
Det kan jeg også.
–Mener du noe spesielt? –Nei.
Men jeg har ingen penger. Jeg hadde aldri hatt råd til en ekte sånn.
Kanskje den egentlig ikke var din.
–Jeg er ingen tyv. –Hva er du, da?
Vi vet begge to at du ikke er håndverker.
Men du kjenner meg ikke.
–Er du sikker på det? –Ja.
–Jeg ville husket en som deg. –Greit. Vi ses, Dave.
Dave?
–Er alt i orden? –Ja.
Jeg vil bare be om unnskyldning for det med Carter.
Det trengs ikke.
Vi har et problem.
Han går over streken iblant.
Det er helt i orden. Vi ses.
Et spørsmål.
–Ja? –Dette er rart å spørre om det.
Hva er det?
Kan du hjelpe meg med noe?
Det er min manns ting.
Noen bilder. Ting fra da han var liten.
–Kan du bære dem ut i garasjen? –Ja visst.
Det er så rart.
Jeg prøver å la livet gå videre.
Men en del av meg vil ikke kvitte meg med noe.
Jeg har et skap fullt av klær og esker med ting overalt,–
–men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med dem.
Vil du prøve om igjen?
Jeg tenker på å prøve på den gammeldagse måten.
Hva er det?
Jeg vil utbringe en skål for mitt livs kjærlighet.
Er dette sånn du ber om unnskyldning?
Kan du la være den bankingen?
Kan du la være?
Jeg er nok ikke klar til å kvitte meg med det. Kan du sette det fra deg?
Vær så snill.
Jeg beklager.
Herregud. Dette er så jævla skrudd. Det er...
–Ro deg ned. –Skal jeg roe meg ned?
Jeg kom nettopp fra Jessica.
–Gjett hvem jeg traff. Dave Harper. –Ved Mrs. Davis' hus?
Ikke ved. Han var i huset. I huset sitt.
Han snakket med Jessica. Hvorfor vet dere ikke det?
–Er han fremdeles der? –Hvorfor kan du ikke svare?
–Snakket du med ham? –Ja.
–Gjenkjente han deg? –Aner ikke.
Men dette ødelegger alt hvis han er tilbake. Alle oss tre. Alt.
Carter? Jeg skal ikke si "hva var det jeg sa",–
–men jeg sa til deg at fyren var risikabel. Ikke klar.
Men du insisterte. Nå må vi bruke tid og ressurser på å jage fyren rundt!
–Istedenfor å fokusere på klienter! –Det blir ikke flere klienter...
Nok! Begge to!
Jeg tror det er på tide at Mr. Harper faller.
–Hva skal det bety? –Vi gjør det vi må for å knuse ham.
Og så kommer jeg til å få sparken.
–Dette er min skyld. –Nei, det er det ikke.
Jeg kunne trukket meg unna. Men det ville jeg ikke gjøre.
Du fortjener å få vite hva som skjedde.
–Du er et godt menneske. –Det er fint at noen syns det.
Nei, det er du. Jeg mener det.
–West. –Dette er Dale fra Nova Vita.
Husker du meg, fra tårnet? Beklager, men jeg overså et navn i loggen.
Den fyren Mark Davis skulle treffe. Det sto på en post–it–lapp.
–Gi meg det. –Han heter Dave Harper.
–Er du sikker? –Ja, det står her.
–Jeg må gå. Ny informasjon. –I saken?
Ja. Jeg fikk navnet på den fyren mannen din skulle treffe. En Harper.
–Jeg skal finne den drittsekken. –Bra jobbet.
–Er det noe som skiller seg ut? –Nei.
Den perfekte borgeren. Han har aldri fått en bot engang.
Visse ting i mappen hans sto bare på Internett.
–Som om han ble skapt av en hacker. –Kanskje vi ikke har lett nøye nok.
Greit. Justisdepartementet kom med gjennombruddet vi trengte.
Mr. Dave Harper har en veldig fargerik, økonomisk bakgrunn.
Han dukket helt plutselig opp med kontoer på rundt 500 millioner.
–Utenlandske kontoer? –Bingo.
–Tror de at det er Davis penger? –De tror ikke. De vet at det er det.
–Gratulerer. Du har tatt din mann. –Takk, sir.
Gratulerer.
Ektemannen din. Var det han som gjorde det mot deg?
–Du må si det høyt, Mrs. Harper. –Ja. Ektemannen min slo meg.
Han gikk helt amok på henne.
–Hvordan begynte det? –Få opp dronen igjen.
Han har hatt det vanskelig. Det ble verre etter bilulykken.
Han har brukt stoff og vanket med prostituerte.
Det blir bare verre.
Er han farlig for seg selv?
Jeg vet ikke.
–Marina... –Jeg mener ja. Ja, jeg tror det.
Jeg beklager. Vi sørger for besøksforbud i dag.
Lover du det?
Vi skal få tak i ham. Det kan jeg garantere.
Betjent?
Betjent. Hun er livredd.
Det har hun grunn til å være.
Har du noen anelse om hvor mannen din er, Mrs. Harper?
–Da er det overstått. –Er det alt du har å si?
Det er best at vi glemmer dette.
–Vi var med på å ødelegge en mann. –En vi knapt kjente.
–Det var jobben vår. –Han stolte på oss.
Får jeg lov...?
–God morgen. –God morgen.
Du hørte hva Nixon sa. Det var enten oss eller ham.
–Du trenger ikke like det. –Jeg liker ikke noe av dette.
–Hvor ofte har du gjort dette? –Nok til å vite...
...at det som var på minnepinnen du tok fra ham, må bort.
–Hvordan vet du...? –Disse folkene er overalt.
Bare hold kjeft. Vær så snill.
Kanskje vi kan snakke senere i dag.
Ja.
Så han stjal penger og dro på en handlerunde i Las Vegas?
–De dumme er lettere å fange. –Det er noe som ikke stemmer.
Han trodde at han skulle slippe unna.
Vi har ikke noe motiv. Hva er båndet mellom Davis og Harper?
Og fyren fra øya?
Fyren som ikke visste noe, men plutselig vet noe?
Ja, ham. Du må lære å nyte gjennombruddene litt.
–Hva? –Tillat deg selv å vinne.
Du har løst alt sammen. Det er knyttet sammen med sløyfe.
Mrs. Davis fortjener rettferdighet.
–Hun fortjener sannheten. –Og det er fakta og beviser.
Du har gjort en god jobb. Du har vunnet.
Takk.
Det eneste du må gjøre, er å slappe av. Løpe en seiersrunde.
Statsadvokaten skal til å komme med tiltalen mot Harper.
Jeg vil snakke med ham selv. Se ham inn i øynene.
Du overanalyserer dette. Du har vunnet.
I dag har vi, sammen med FBI og Justisdepartementet,–
–skrevet ut en arrestordre på en Dave Harper.
Han bor i Las Vegas, men vi tror han er i Los Angeles nå.
Adjø, Dave Harper.
Mr. Harper er mistenkt for drapsforsøk,–
–to voldtekter, utpressing og bedrageri.
Han antas å være bevæpnet og svært farlig.
–Ingenting? –Han er fremdeles ikke synlig.
–Hvordan løste dere saken? –Det var en fellesinnsats.
Men en FBI–agent i LA gjorde det første, store gjennombruddet.
Agent West spanderer kaffen denne uka.
Han dro fra både mobilen og bilen.
Hvis han vet noe om det gamle livet, vil han kontakte en han stoler på.
Han skal til Mrs. Davis.
Den dagen han fløy til Nova Vita, var han innom to steder.
Han plukket opp Carter og var innom en urmaker.
Hvorfor, når livet skulle forandre seg?
–Hva er det der? –Akkurat. Vi jobber med det.
LA–politiet har to mulige treff på Harper. En bil og et hotellrom.
–Jeg tar bilen. Du tar hotellet. –Da drar vi.
Jeg tok med meg kaffe til deg.
Med fløte og to skjeer sukker. Jeg tenkte at du ville ha det.
Det vil jeg.
–Vil du sette deg? –Hvis det går bra.
Jeg sier at det gjør det.
Jeg er ved bilen. Det er blod i bagasjerommet.
–Har du unger? –Nei.
Nei. Vi prøvde.
Hun ville så gjerne ha barn, men det gikk ikke.
–Visste legene hvorfor? –Jeg må ta skylden der.
Jeg var ikke med på alle legebesøkene.
Vi skal til dr. Perkins i dag klokka ti.
Jeg...
Jeg har...
Hvor mange ganger skal vi måtte høre at jeg ikke kan lage barn?
Kanskje vi kan hoppe over det?
–Det gjorde henne sprø. –Det kan være ganske frustrerende.
Ja. Og se på deg nå. Ønsket ditt gikk i oppfyllelse.
Det er tomt.
–Har du noe imot at jeg spør om noe? –Nei.
Carter. Er det han som er faren?
Tomt!
–Hvorfor spør meg om det? –Han ser ut til å bety mye for deg.
–Trodde du at vi var et par? –Ja.
Du sa at du har mistet mannen din.
Og da skulle jeg gå rett til bestevennen hans?
Jeg mente ikke å snuse eller gjøre deg opprørt.
Er det her han har gjemt seg? Han kunne valgt et finere sted.
Dessuten...
...går han fra å ha vært plettfri til å være skyldig i alt på noen dager.
Så barnet er din manns?
Prøverørsbefruktning gir ingen garantier. Dere skal få være i fred.
Nå glemmer vi dette, så spanderer jeg middag.
Greit?
–Jeg beklager. –Det er i orden.
Du er ekspert på klokker.
–Er klokka di ødelagt? –Nei, den går fint.
Kjenner du denne mannen?
–Nei. –Det er ting du ikke ville forstått.
Er du sikker på det?
Jeg skulle gjerne fortalt det. Jeg skulle gjerne fortalt deg så mye.
Alle klokker er unike, ned til den minste detalj.
De kan være vriene å reparere.
Jobben min handler også om detaljer.
–Hva jobber du med? –Jeg leser mennesker.
Og du, Armen, lyver.
Det er bare én mulig forklaring: Du skjuler noe.
Hvis jeg får vite hva det er, så kan noen som står deg nær, få svi.
Har jeg rett?
–Er du ferdig her inne? –Ja.
–Har du det bra Mrs. Davis? –Ja.
–Ha meg unnskyldt. –Selvsagt.
Hør nå her. Uansett penger kan du ikke gjøre dette. Forstår du det?
–Ja. Du har rett, sir. Jeg... –Ut.
Ja.
Forstår du det nå? Vi er begge flinke i jobbene våre.
Vi prøver om igjen. Denne gangen uten å lyve.
Kjenner du en mann som heter Mark Davis?
–Ja. –Bra. Ser du det? Du klarer det.
Nå vil jeg gjerne få høre alt du vet om ham.
–Unnskyld, er Jessica hjemme? –Jeg tror det.
Jeg lukker opp.
–Hei. –Allerede tilbake?
–Får jeg komme inn? –Ja, selvsagt.
Jeg kan ikke love noe, men vi har gode beviser mot fyren.
–Hvor gode? –Vi har funnet pengene.
–Har dere det? –Har du sett nyhetene i dag?
–Nei. –Han er etterlyst.
–Tror der at dere finner ham? –Det er rart vi ikke alt har ham.
–Har du et bilde av ham? –Ja.
Ansiktet hans er overalt. Han heter Dave Harper.
–Det er bare et tidsspørsmål. –Herregud.
Mr. Harper er mistenkt for forsøk på drap,–
–to voldtekter, utpressing og bedrageri.
Den drittsekken!
Pappa. Han er her. I huset.
Hvordan våger du deg hit, din drittsekk?!
–Slutt, pappa! –Legg ned hammeren, sir.
–Sikt på han der! –Legg ned hammeren.
–Hold hendene så jeg kan se dem! –Dere har feil mann.
Du er Dave Harper, og du er pågrepet.
–Still deg opp mot veggen. –Jeg har ikke gjort noe, Jessica.
Du er ikke mannen min!
–Jeg er det! –Du har rett til å tie.
Alt du sier, kan bli brukt mot deg i retten. Forstått?
–Jeg er Mark Davis. –Ikke ett ord til. Kom igjen.
Har du forstått rettighetene dine?
Kom, vennen min. Du trenger ikke se det.
Det er i orden.
Takk.
Jeg er Jeff. Den offentlige forsvareren din.
Du er mistenkt for delstatlige og føderale forbrytelser.
Ikke ta dette ille opp, Jeff, men jeg vil ha en ordentlig advokat.
Mr. Harper. FBI har sperret kontoene dine.
Du har ikke råd til mer enn meg.
Alt du eier, er det du hadde i lomma.
–Ja visst. De kan gjøre det. –Ja.
I tilfelle du har bodd under en stein,–
–så er du på forsidene, og alle nyhetskanalene er utenfor her.
Dave Harper ble pågrepet i går mistenkt for to voldtekter...
Hvordan kunne du slippe en sånn mann inn i huset vårt?!
Jeg vet ikke. Bicks sier at han ikke visste noe.
Bicks må sparkes. I dag!
Det er ikke så lett. Datteren hans har leukemi.
Han trengte penger, og Dave bestakk ham.
–Hva? –Ja.
Jeg beklager. Det er min feil. Jeg burde fulgt bedre med.
Hør etter, for jeg sier dette bare en gang.
Jeg er ikke Dave Harper.
–Ifølge rapporten er du det. –Jeg heter Mark Davis.
Vil du satse på sinnssykdom? Det må jeg fraråde deg.
Statsadvokaten vil følge det du har gjort, og vise at du ikke er gal.
–Hvis du ikke har gjort noe fjernt. –Jeg snakker sant.
Det sier alle som sitter der du sitter.
La meg gjette. Er dette en av de første, store sakene dine?
–Faktisk så... –Dette er helt meningsløst.
Du gir meg ikke noe å forsvare deg med.
–Statsadvokaten har masse beviser. –Som hva da?
En video av deg og tre horer på et motell. To av dem ble voldtatt.
Det ble funnet blod i bilen fra et av ofrene. Og overføringen av pengene.
Hvilke overføringer?
Pengene som ble tatt fra...
...Mark Davis' konto og satt inn på to av de utenlandske kontoene dine.
Han så ut til å vite ting, men jeg tror ikke Mark kjente fyren.
Det vet vi ikke.
Kanskje Mark ikke kolliderte. Kanskje denne mannen drepte ham.
–Han hadde selskap av Carter. –Han er innblandet på en måte.
Den gode nyheten er at han er tatt. Han kan ikke gjøre noen av oss noe.
–Hørte dere hva han sa? –Han er tydeligvis sprø.
Har du snakket med kona mi? Marina.
Hun har søkt om besøksforbud. Hun sier at du slo henne.
–Overvåker de oss nå? –Ja. Mobiler, nettbrett, kameraer.
De kan avlytte ethvert rom.
Herregud. De slo henne.
Hva? "De"?
Nei. Det var ikke noe.
Han ville vel ikke komme hit hvis han drepte Mark og stjal pengene?
Han utnytter de svake punktene dine, skatt.
Det er det svindlere gjør.
Du har antakeligvis rett, men jeg fatter det bare ikke.
"Antakeligvis"? Se hvor han havnet.
Du kommer ikke til å høre fra Dave Harper på lenge.
Er det noe du kan fortelle meg? Noe de ikke vet om deg?
De ser ut til å vite alt.
–Dave... –Jeg heter ikke Dave!
–Er alt i orden her inne? –Ja.
–Jeg vil snakke med FBI. –Hør nå her...
Hold kjeft! Jeg vil det.
Med agenten som fikk gjennombruddet i saken.
–Noe galt? –Marina gikk til politiet.
–Det hele er vanntett. –Ingenting er virkelig perfekt.
Er du urolig for Carter?
–Bekymret. Aldri urolig. –Han vil ikke si noe.
Hva med Mrs. Davis? Hun har vært en del sammen med Harper.
–Etter i dag? –Hold agenter på henne og Carter.
–Jeg vil vite at det er vanntett. –Jeg forstår.
–Er det gjort? –Ja.
Alle reiser seg for dommer Putman.
–Er vi ikke beskyttet mot sånt? –Ikke gi meg skylden.
Dette var en felles avgjørelse.
–Hvorfor ser jeg ingen avtale her? –Det beste jeg kan tilby, er 20 år.
–Jeg husker den dommeren. –Bare snakk når de snakker til deg.
Sett deg ned.
Vi skal i dag fastslå erklæring og kausjon. Stemmer det?
Ja, herr dommer.
Greit. Kan den tiltalte reise seg?
Har advokaten din forklart deg de anklagene som er rettet mot deg?
Ja, herr dommer.
Har hun forklart deg om alle rettighetene dine?
–Ja, sir. –Hva er erklæringen din, sir?
–Ikke skyldig. –Det er notert.
Jeg har lest tiltalepunktene, Mr. Harper.
I sånne tilfeller er kausjonen vanligvis høy.
Aktoratet vil ikke innvilge kausjon på grunn av siktelsen for voldtekt.
Vanligvis ville jeg vært enig med deg her.
Men bevisene for de siktelsene er ganske dårlige.
–Herr dommer. Jeg... –Det får aktoratet stå for.
På bakgrunn av resten av tiltalen er kausjon innvilget på ti millioner.
–Eller har du noe imot det? –Nei, herr dommer.
Kausjonen er da satt til ti millioner dollar.
Vi får datoen for saken når kontoret ordner det. Neste sak.
Jeg beklager. Du får ti minutter før du blir sendt tilbake.
–Jeg ble lurt i ei felle. –Det sier alle.
–Vær så snill, hør etter. –Greit. Ta det fort, og bruk hodet.
Jeg våknet på et sykehus for noen måneder siden.
Jeg hadde bandasjer og husket ikke noe om livet mitt.
Det var en mann og en kvinne der som jeg aldri hadde sett før.
Hukommelsestap? Vil du virkelig ta den?
–De sa at... –Du kom ut for en ulykke.
Du var om bord på en yacht. Det var en eksplosjon.
De sa at jeg fikk gode leger. At jeg var rik. At jeg var apputvikler.
Jeg har sett mappen din. Jeg vet hvem du er.
–Alt du har lest, er løgn. –Har du noen beviser på det?
Kona di ga en forklaring som bekreftet alt.
Marina er ikke kona mi. Hun er en ansatt skuespiller.
Jeg forstår.
Kona di, eller skuespilleren som spiller kona di,–
–har søkt om besøksforbud.
Ja, jeg vet det. Sannsynligvis for å få meg innesperret.
La oss anta, og dette krever virkelig fantasi...
–...at du snakker sant. –Det gjør jeg.
Forklar da pengene. Lurte firmaet deg og ga deg så 500 millioner?
–Nei. Det er mine penger. –De kan ikke spores.
Så store summer er det alltid spor etter.
De må ha tuklet med dem. Alt gjøres med tastetrykk nå.
I tillegg tok du jobb i Davis' hus. Mannen som du stjal pengene fra.
Jeg har ikke stjålet noe. Jeg er ingen tyv.
Jeg prøver å vise deg det fra andres synsvinkel.
–Jeg forstår hvordan dette virker. –Jeg tror ikke det.
Jo. Dette er mine penger, men det er ikke poenget.
Skal vi avslutte? Jeg kan gå.
Nei, nei. Nei, vær så snill,
De kommer antakeligvis til å få Marina og Adam til å forsvinne.
Hold et øye med dem.
–Har du ikke noe som helst alibi? –Nei.
Klokka mi. Hvis du kan få tak i den.
Den vil få deg til å tro på meg.
Det tror jeg ærlig talt ikke. Lykke til, Mr. Harper.
Hvordan fant du meg? Alt gikk veldig fort.
Hvordan fant du ut at jeg var en mesterforbryter?
–En fyr fra flytårnet på ei øy. –Mener du Nova Vita?
Den øya jeg ble operert på. Kirurgen het Dexter. Ringte han deg?
Har du snakket med ham?
–Hva har det å si? –Greit, du trenger ikke svare.
De menneskene må nylig ha bestemt seg for å felle meg,–
–for jeg truet virksomheten deres.
–Hvordan? –De prøvde å advare meg.
Ville ha meg tilbake til Las Vegas, men jeg nektet. Jeg måtte være her.
Hvorfor gjorde du det?
De har stjålet livet mitt fra meg. Carter Hayes hjalp dem.
Greit. Så dere har vel planlagt det sammen.
–Hun er gravid med barnet mitt. –Hvem da?
Jessica Davis. Kona mi.
–Du tror at du er Mark Davis. –Jeg vet at jeg er det.
–Forstår du hvordan det låter? –Få tak i klokka mi.
–Ta den med til urmakeren. –Til urmakeren?
Han ga meg en minnepinne med en video.
Og videoen beviser vel at du er uskyldig?
Den vil bevise at de er overalt. Du må hjelpe meg.
–Og den andre posen? –Den andre?
Ja.
–Det var bare den. –Nei.
–Vil du ikke ha den? –Feil sak. Jeg beklager.
Ja?
Jeg er agent West fra FBI, frue. Bor det en som heter Monty her?
Nei. Det er bare meg og kattene.
Unnskyld at jeg forstyrret deg.
HARRIET OG RUDY HARPER 1950–2009
Gjelder det saken?
Jeg er her på vegne av Jessica, ikke FBI.
Jaså? For å stille meg spørsmål?
–Uoffisielt? –Uoffisielt.
Sitt ned.
Jeg hadde en interessant samtale med Dave Harper.
Om hva da?
Han sier du hjalp til med å stjele Davis' penger.
Det er jo latterlig. Hvorfor skulle jeg stjele fra bestevennen min?
Penger får folk til å gjøre dumme ting.
Jeg har mer enn nok penger selv, agent West. Bare se deg om.
Jeg ser det. Men du må være enig i at det er et fordømt godt alibi.
Å ha penger? Det er jo latterlig. Ulogisk.
Dave påstår også at han ikke er Dave Harper, men Mark Davis.
Hørte du hva du sa nå? Tuller du?
Så du Mark Davis dø?
Er det nå jeg skal be deg om å snakke med advokaten min?
Dette er som sagt uoffisielt. Men en advokat er nok ikke så dumt å ha.
Jeg tror du skal gå nå. Du finner veien ut selv.
Nå har du sjansen, Carter.
–Svar nå. Hvem er de? –Jeg aner ikke hva du snakker om.
De som står bak alt dette. Som avlytter oss nå.
Du høres sprø ut. Som Dave Harper.
Gjør meg en tjeneste.
–Hva da? –Si fra til dem...
...at hvis de så mye som krummer et hår på Jessica eller Daves hode,–
–så kommer jeg og tar dem. Alle sammen.
Bit for bit skal jeg ødelegge alt de har bygd opp.
Jeg skal brenne alt ned til den fordømte grunnen. Deg også.
Nå ringer jeg snuten.
Hører dere meg? Jeg kommer for å ta dere.
Tekst: Tor Hundstad Iyuno–SDI Group