I tidligere afsnit ...
At Harper kunne smutte tilbage til L.A. uset, foruroliger mig.
Jeg håber, det ikke bliver en vane, Nixon.
Du er ikke den, de siger. Du er i virkeligheden mig.
Hvorfor skulle vi lyve?
– Ja, hvorfor? – Hvad antyder du?
– For fanden da. – Jeg kunne ikke holde masken.
Du skulle have set dit ansigt.
Uret ... Du finder en adgangskode indeni.
Den giver dig adgang til alle kameraer i huset.
Vista alarmsystemet.
– Den er fra Mark. – Har han sendt en ring?
Ja. Han overlod den i sin urmagers varetægt.
Genkendte De kvinden, der lige gik?
Hvem er hun?
Her er hendes adresse. Jeg håber ikke, jeg svigter min ven nu.
På en ny start.
– På barnet. – På barnet.
Carter vil være en del af mit liv. Han skjuler noget om Marks død.
– Jeg kan mærke det. – Beviserne mangler.
– Jeg kunne invitere ham hjem. – Hvorfor det?
Huset har kameraer overalt. Jeg kan filme ham og få ham til at snakke.
Det handler om meget rige mennesker.
Penge giver magt, og der står meget på spil for dem.
Vær forsigtig.
– Den er forfærdelig. – Det ved jeg.
Dårligste vits nogensinde.
– Fandt du, hvad du søgte? – Hvem?
– Mig? – Ja.
Nej, ikke endnu.
Hvornår løftes sløret for Dave Harpers næste forretningseventyr?
Jeg siger til, når jeg er klar.
Han er et nyt menneske. Fuld af mystisk.
Godmorgen, CM Partners.
Hej. Må jeg tale med Carter Hayes?
– Hvem må jeg sige ringer? – Det er ...
Hvad har jeg gang i?
– Hej, skat. – Hej.
Hvor lang tid tager renoveringen?
Hvis du var en af mine kunder, ville jeg sige et par uger.
– Og hvis jeg var familie? – Et par uger, kære datter.
Jeg siger datter for at være sød.
– Okay. – Ærlig talt ...
Inden alt er klar med håndværkerne –
– og nedrivningen, kan jeg ikke sige det præcist.
Men Bicks har fundet folkene, og jeg leder arbejdet.
Det er min gave til dig og barnet.
Og så slipper din mor for mit brok så længe.
– I skændes da ikke så tit? – Nja ...
Skændtes du og Mark aldrig?
Nej. Det kan jeg ikke påstå.
Jeg vil flytte.
– Kan vi tale sammen? – Om hvad?
Om at flytte til L.A.?
Vi bør ikke gøre noget forhastet.
Vi må tage os tid til at gennemtænke det.
Vi kan rejse, vi kan gøre, hvad vi vil.
Hvad som helst.
Jeg vil flytte.
Hvad er der galt med det?
Der er meget, jeg ikke kan lide ved Los Angeles.
Også selv om jeg er der?
Jeg synes, du trækker en streg i sandet.
Det er ikke fair at stille et ultimatum.
Det er ikke det, jeg gør.
Jeg vil bare leve mit liv.
Jeg ...
Jeg ved, at du stadig sørger. Mit håb var –
– at vores lille fællesprojekt her kunne hjælpe.
Det gør det også. Tak.
Du har haft nogle traumatiske måneder.
Jeg kan ikke forestille mig, hvordan det er.
Netop. Derfor burde du også gå med til det.
Hvad med mig?
Jeg troede, jeg skulle miste dig.
Det har også været hårdt for mig.
– Vi begynder på en frisk. – En frisk er det her. Las Vegas.
Du har ikke givet mig en ærlig chance.
Hvad kan du udrette i L.A. ...
– ... som du ikke kan her? – Jeg hører ikke hjemme her.
Jeg føler mig ikke kreativ her.
Jeg ved ikke, hvordan jeg ellers skal sige det.
Så lad være.
Tag af sted, hvis det er det, du har brug for.
– Hvad med dig? – Det ved jeg ikke.
Jeg har brug for mere tid.
Det kommer meget pludseligt.
– Ved du, hvor han vil bo? – Det sagde han ikke.
– Er opgaven så fuldført? – Ikke endnu.
Jeg har prøvet at spille den kærlige hustru. Han er ligeglad.
– Han forlader mig snart. – Du er hele hans verden.
Hans eneste menneskelige bånd.
Prøv at fortælle ham det. Han har ret.
– Stedet føles som et fængsel. – Har han sagt det?
Ikke med de ord.
Men det var det, han mente.
Lad ham nå at savne dig. Ring ikke og skriv ikke.
Der er noget, jeg må gøre.
Du gør, som du får besked på.
– Hvad er planen? – Få ham til at ombestemme sig.
Ja?
Harper vender tilbage til Los Angeles.
– Med sin kone? – Alene.
– Nogen må have kontaktet ham. – Så længe har han ikke været væk.
Vi begynder at presse ham lidt.
Men kun mildt pres.
Vis ham, at Las Vegas er hans hjem.
Jeg ordner det. Og Carter?
Han kan finde ud af, om mrs. Davis spiller en rolle i hans beslutning.
– Afslut samtale. – Tak, Nixon.
– Det her er ret fint. – At far er beskæftiget?
Nej, at jeg slipper for hans brok.
Jeg vil også hjælpe til.
– Det gør du også. – Lad mig planlægge din babyshower.
Det er nok lidt for tidligt.
Det skader ikke at være ude i god tid.
Jeg lover ikke at gå for vidt.
Måske kun en anelse.
Det er vel okay så.
Barnet kommer, uanset om du er klar eller ej.
Var du bange, da du var gravid med mig?
Nej. Jeg var så lykkelig.
Jeg har aldrig haft det bedre.
Ingen morgenkvalme.
– Heldige dig. – De andre mødre hadede mig.
Jeg havde mere energi og mere drive.
Og du havde det pragtfuldt inde i min mave.
– Jeg elskede at være gravid. – Det ville jeg gerne have set.
Din far på den anden side ... Det var ham, der var bange.
Han ville kun knokle endnu mere.
Altid skulle han tjene flere penge.
Det sagde han til alle og enhver.
Du ville kunne forsørge os.
Ja. Sådan er alle mænd.
De vil bare ikke indrømme det.
Jeg ved, det ikke var sådan, du ville stifte familie.
Uden Mark.
Du bliver en fantastisk mor.
Du er så sød og kærlig.
Og du er stærk.
Jeg ved ikke, hvor du får din styrke fra.
Fra dig og Gud. Og dig.
Og dit kønne ansigt har du fra mig.
Det stemmer.
– Kan jeg hjælpe Dem? – Ja, jeg vil gerne have et værelse.
– Har De reserveret? – Nej.
Lad mig se ...
Penthouse–suiten er ledig.
Den koster 1850 dollars per nat.
– Har De ikke andet? – Desværre ikke.
Okay. Så tager jeg den.
Deres kort blev desværre afvist.
– Det er umuligt. Prøv igen. – Jeg har allerede prøvet to gange.
Det er underligt. Prøv med det her.
Desværre også afvist.
Kan jeg give dig 200 dollars nu –
– og hente resten i banken?
Nej, desværre. Det er søndag.
Okay. Hvorfor er min konto spærret?
Hvor lang tid tager det?
Nej, tak.
Hej, skat. Er du frisk?
Er der nogen hjemme?
– Hej. – Flot øse.
Tak.
Hav hellere dit forsikringsselskabs telefonnummer ved hånden.
Jeg vil gerne leje et værelse for en nat.
– Hele natten? – Ja.
Okay. Det bliver ... 110 dollars.
Plus de film, du måtte se.
– Jeg skal ikke se film. – Det siger alle.
Hvad skal du lave på værelset hele natten?
Sove.
Bare undgå, at det bliver alt for avanceret, så jeg skal male om.
Jeg hader det.
Bare rolig.
– Surprise! – Du behøver ikke købe babygaver.
Jeg ved det, men jeg kan nok ikke stoppe.
Hvordan går det?
Godt.
Jeg var hos lægen. Jeg får barnets køn at vide i næste uge.
Hvor fedt. Hvad tror du, det er?
En dreng.
– Jeg tror, det er en dreng. – Hvad er der?
Er det bamsen? Er den for lille?
Hvor længe har du værelset?
Kom nu. Vi bider ikke, søde.
Den minder om dengang, Mark var lille.
Han havde en stor giraf, han slæbte rundt på, når faren var væk.
Den fik mig til at tænke på det.
Din mor har holdt mig opdateret.
Hun sagde, du ikke kommer ud af huset så meget.
Det er også fint. Jeg ville bare høre, om der er noget, jeg kan gøre.
Far er begyndt på barneværelset. Han måler i hvert fald op.
Det er godt.
Jeg har tænkt på noget.
Hvad?
Du sagde, at du og Mark tog ud til øen for at møde en mand.
Du sagde, at han kunne hjælpe jer med at forsvinde.
– Med pas og alt det der. – Ja.
Det var måske ham, der stjal vores penge.
Det tvivler jeg på. Det giver ikke mening.
Pis.
Jeg har fundet et firma, Nova Vita. Det betyder "nyt liv".
Du er ikke den, de siger, du er. Du er mig.
De omskaber dit hår, dit ansigt, din stemme, alt.
Komplet plastikkirurgi.
Velkommen til Nova Vita.
Mark Davis var nødt til at dø på en måde, hvor der intet lig var.
Søg efter mig, og du vil se.
Du husker intet af det, fordi de slettede din hukommelse.
Det indgår i planen, at du ikke kan vende tilbage til dit gamle liv.
Farvel, mr. Harper.
Hvem af jer fandt ham?
Mark. Det var Mark, der fandt ham.
Så fik han måske adgang til vores konti. Eller adgangskoder.
Ja, det er muligt, men det giver bare ikke mening.
Er De klar?
Det her er ikke hele filen.
– Hvor er han? – Hvem? Fyren?
Ingen anelse. Som sagt var det Mark, der fandt ham.
Så må jeg gennemgå Marks ting og lede efter nummeret eller noget.
Ja.
– Hvad hedder han? – Dexter.
Nej, Derek, tror jeg.
Derek var det vist. Jeg er ret sikker på, at det var Derek.
Jeg kan ikke huske det. Jeg tror, det var Derek.
Okay.
– Lad mig tage mig af det. – Nej.
– Jo. – Nej.
Jeg har brug for det, for min egen skyld.
Jeg spørger rundt og ser, om jeg kan finde noget.
– Få noget søvn. – Godnat.
Vi ses snart.
Hallo?
Hvad laver du her?
– Hvad hedder han? – Dexter.
Nej, Derek, tror jeg. Ja.
– Hvad hedder han? – Dexter.
Nej, Derek, tror jeg. Ja.
– Hvordan går snushaneriet? – Jeg tror, jeg har noget.
– Det var hurtigt. – Jeg tænker uafbrudt på øen.
Det samme her.
Jeg spurgte Carter, hvem de talte med.
– Hr. Fup–id? – Ja.
Han nævnte en ved navn Derek eller Dexter.
– Jeg tror, det er Dexter. – Hvorfor det?
Han kom til at tale over sig.
Flot detektivarbejde.
– Hvad tror du? – Hvabehar?
Du sagde, du tænkte på øen.
Det er et mysterium. Piloterne måtte intet vide.
Du burde tale med ham.
– Jeg må ikke efterforske det. – Men nu har du et navn.
Jessica, jeg må ringe tilbage. Godt klaret.
Er det dig, der er Gibson?
– Hvem er du? – Agent West, FBI.
Jeg har nogle spørgsmål.
– Nu? – Er det et problem?
Vi er klar.
Harper er nede til tælling.
Nu skal vi more os.
– Hold ham oppe. – Okay.
Er du klar? Jeg er klar.
Hallo!
– Hvad sagde jeg om værelset? – Hvad?
Jeg gør ikke rent herinde.
Det her var ikke mig.
Altså ... luderne gjorde nok det meste.
Hvem?
Ludere?
Lad hende være! Slip mig!
Stop!
Det her føles ikke godt.
– Det er lidt sent nu. – Du pressede mig.
Kender du, når noget nager en? Noget, man er nødt til at gøre?
– Nej. – Godt.
Nu skal vi finde en ø.
– Er det dig, der er Bicks? – Ja.
Dave Johnson.
Jeg skulle spørge dig om et job.
– Har du erfaring? – Ja.
Vis mig dine hænder. Den anden side.
– Du ser ikke sådan ud. – Jeg ved det.
Min far havde et firma oppe nordpå. Jeg arbejdede der om sommeren.
– Hvor længe har du været i L.A.? – Et par uger.
– Hvad sagde du, du hed? – Dave Johnson.
Ligesom fyren fra "Miami Vice".
Det ved jeg desværre ikke noget om.
Du kan betale mig, hvad du synes er fair.
– Har du problemer med politiet? – Nej.
– Stoffer, alkohol? – Nej. På ingen måde.
– Du ligner lort. Er du sikker? – Jeg er bare træt.
– Har vi en aftale? – Jeg skal overveje det.
Undskyld ...
Min kone døde for nogle uger siden.
Og jeg har en lille søn.
– Okay. Kom og mød resten af sjakket. – Tak.
Hej med jer. Dav.
– Ingen narrestreger. – Selvfølgelig.
Lige et øjeblik.
– Godmorgen. – Dav.
– Kommer du nu med nye folk? – Kun en.
Flot ur.
Det er ikke ægte.
Det her er min datter Jessicas hus. Jeg holder øje med dig.
– Et fejltrin, og du ryger ud. – Jeg er med.
– Godt. Værsgo. – Tak.
Hvad har du gang i?
– Prøver du at snyde mig? – Nej.
Han har virkelig brug for et job.
– Det bliver ikke dyrere. – Hvordan det?
– Nye fyr! – Ja?
Vi skal denne vej.
Er De tilbage igen?
– Du fik mig. – Er Gibson mistænkt?
Ligesom dig.
Tag det roligt, vi tager bare en tur i Davis' fly.
Det står ikke opført i dagsplanen.
– Du ved, hvordan de er. – Det skal logges.
Gibson kender reglerne.
– Også selv om det er FBI? – Jeg vil ikke miste mit job.
Kom lige her.
Luk dem ind.
– Du tænker nok på, hvad jeg sagde. – Ja.
Jeg truede med at kræve en urinprøve.
– Hvordan ved du, han tager stoffer? – Jeg tog chancen.
Ved du ikke, at stofmisbrug er en epidemi?
Man bruger altid to piloter i et fly af den størrelse.
Er de så svære at flyve?
Hvis jeg bliver syg.
– Nu falder du ikke død om, vel? – Det håber jeg ikke.
Hej, Todd.
Går det stadig skidt for Clippers?
Skal du op i dag?
– Mrs. Davis ringede pludselig. – Hvor skal I hen?
Hun vil ud til den ø, vi fløj ud til sidst.
– Hvilken? – Den er ikke på landkortet.
Jeg vil gerne have lov til at se returflyveplanen fra dengang.
Du ved, jeg ikke kan vise dig den.
Kan du nu?
– Hvorfor er den ø så vigtig? – Det kan jeg ikke fortælle.
Er det tophemmeligt?
Nej. Jeg kan ikke fortælle dig det, for jeg ved det ikke.
– Hvis nogen spørger, er du pilot. – Forstået.
Gav mrs. Davis dig virkelig lov?
Ellers er det her en alvorlig lovovertrædelse.
Selvfølgelig gjorde hun det. Koncentrer dig nu bare om at flyve.
– Kan du ikke lide at flyve? – Jeg kender ting, der er sjovere.
Du kan bare sidde bagi.
Glem det. Jeg skal holde øje med, at du ikke besvimer.
Kontroltårn. N–48121 beder om tilladelse til at lette.
I har tilladelse til at lette. Hav en sikker tur.
Sørg for, at der er tape hele vejen langs kanten.
– Må jeg bruge toilettet? – Vi har et udenfor.
– Udenfor? – Er det et problem?
Nej, slet ikke.
Jeg er straks tilbage.
Tak.
– Hvor længe har bilen stået der? – 5 timer.
– Og hans mobil? – Den ligger stadig i bilen.
Okay. Han dukker op før eller siden.
– Hold øje med bilen. – Forstået.
Du er så smuk.
Hun vil aflyse brylluppet. Hun er helt ude af den.
– Hvad? Hvor er hun? – Ovenpå.
Du må ikke se bruden. Det betyder uheld.
Jessica er min kommende hustru.
Vi skal løse problemer sammen resten af livet.
Hvis jeg ikke kan hjælpe hende nu, hvad så om ti år?
Jeg lover, at jeg ikke kigger på hendes kjole.
Og altid at passe på hende.
Ja?
Åh gud, hvad laver du?
Du må ikke se mig.
Alicia siger, du vil aflyse det hele.
Hun skulle ikke sige noget.
Det bliver svært, hvis kun den ene af os står ved alteret.
Skat, jeg elsker dig, men jeg ...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tænke. Jeg er bange.
Jeg ved det.
Men du har misforstået det hele, Jes.
Det er mig, der skal føle presset.
– Hvad mener du? – Jeg mener ...
Der er noget, jeg må tilstå.
Hvad har du ikke har fortalt mig?
Jeg er også skidebange.
Når vi står ved alteret, vil alle stirre på min ryg –
– og tænke det samme.
– Hvad? – "Hun er så smuk."
"Se, hvor smuk hun er i sin kjole. Helt perfekt."
"Og han ...
– er da meget sød."
Ja.
Og jeg vil spekulere på, hvordan jeg kunne være så heldig.
Og hvordan fik jeg dig til at sige ja.
Jeg elsker dig.
Jessica. Din kone, min kone.
Hun var mit livs kærlighed.
Vi gik igennem meget sammen. Hun var rygraden i mit liv.
Jeg husker vores bryllupsdag.
Det var den lykkeligste dag i mit liv.
Jeg fandt ikke kun min kone –
– men meningen med livet.
Hun var den, der var der, hvis alle andre var imod mig.
Når alle andre var imod mig.
Vi skulle have levet et lykkeligt liv.
Nej, det fungerer ikke.
Kom nu. Prøv at huske.
Der er et pengeskab bag maleriet.
Hvad laver du herinde?
Tekster: Bent Rasmussen Iyuno–SDI Group