I tidligere episoder:
–Siste dag som fri. Hvor drar han? –Han vet ikke at det er siste dag.
Han må føle murene lukke seg.
Se på dette. Det er en sak om savnede penger.
Dagen før bilulykken ble mer enn halve formuen ført ut av landet.
Forretningspartneren Carter Hayes var i bilen. Han overlevde.
Hva har min kompis Dave Harper funnet på?
Du kom ut for en ulykke på en yacht.
Du fikk brannskader i ansiktet. Vi kom få timer etter eksplosjonen.
Du vil snart huske alt.
–Er dette vårt? –Vi har flere.
Mr. Harper er kommet tilbake til Los Angeles.
–Se hvor han drar. –Jeg ordner det.
Mannen min fløy til ei øy midt ute på havet som ingen vet noe om.
Så kom han hjem og omkom i en bilulykke.
–Virker ikke det litt rart? –Hei. Kan jeg hjelpe deg?
–Vil du se det som er der? –Nei. Dover sa vi skulle droppe det.
Videoen beviser at Davis ikke kom hjem fra øya.
Kona er på farten.
–Hvor skal hun? –Hun kjører sørover.
Hun fikk telefon tidligere i dag fra et sted som heter Tiden er ute.
–Klokkebutikken. –Faen!
Hva vet du om denne klokka?
En mann kommer hit en dag. Du vil ikke vite hvem eller hvorfor.
Han vil ha klokka mi på seg. Da skal du gi ham denne konvolutten.
Hei. Du heter Mark Davis.
Jeg skal fortelle om det gamle livet ditt, så hør nøye etter.
Dette vil høres ufattelig ut, men du må ha et åpent sinn.
Noe skjedde med det egentlige livet ditt.
Vi måtte ta disse drastiske skrittene.
Vi ville de ikke, men hadde ikke noe valg. Vi måtte bare forsvinne.
Du er ikke den de sa at du er. Egentlig er du...meg.
Jeg vil fortelle deg mest mulig om livet ditt, så du kanskje husker noe.
Da har du kanskje en sjanse til å få tilbake livet ditt. Men bare kanskje.
Denne kvinnen... Hun heter Jessica.
Hun er kona di.
Det hele skulle gå ut over henne, og du måtte gjøre noe.
Bare sånn hindret du at hun havnet i fengsel.
Hun var mitt livs kjærlighet.
Vi hadde gode og onde dager, men hun gjorde meg til en bedre mann.
Jeg husker bryllupsdagen vår. Den lykkeligste dagen i livet mitt.
Jeg var ikke bare gift med henne. Jeg fant meningen med livet mitt.
Hun stilte alltid opp for meg når verden var mot meg.
Det var sånn hun var. Full av medlidenhet, glup og vakker.
Hun var engelen min. Vi kunne fått et lykkelig liv sammen.
Beskjeden er dessverre den samme.
Prøverørsbefruktning forbedrer bare sjansene.
Vi kan prøve igjen i neste måned.
Vi fikk ingen barn. Vi prøvde alt.
Måneder og år med forskning. Behandling hos de beste legene.
Hver gang ble svaret det samme. Men vi ga ikke opp.
Ikke før dette skjedde med meg. Henne. Oss.
Vent litt. Hei, lunsj på Soho?
Det går ikke. Jeg og Jessica har en legetime.
–Virkelig? –Virkelig.
–Avviser du meg sånn? Bare si ja. –Nå begynner det.
Ikke tving meg til å gjøre det.
–Du bør ikke gjøre det. –Vi ses klokka ni.
Her er partneren min, Carter. Vi risikerer 20 år til livstid.
Vi var et av de første firmaene som begynte med kryptovaluta.
Vi var de første som handlet med bitcoins.
Jeg var programvareingeniør og skapte en av de største gruvene.
Vi begynte å tjene penger. Tonnevis av penger.
En dag ba advokaten vår oss om å komme.
Vi har fått et brev fra Finanstilsynet.
–Vi har fått sånne brev før. –Ikke som dette.
Det er beviser på at firmaet deres har manipulert med markedet.
La dem granske det. Vi har ikke noe å skjule. Vi driver lovlig.
FBI var på selskapet. De ville skrive arrestordrer.
Jeg pratet med statsadvokaten. Kontoene våre er sperret.
De kan ikke røre de personlige midlene deres før etter rettssaken.
–FBI. Bli der dere er. –Greit! Klientene mine samarbeider!
De skal samarbeide og bli med oss.
Det er noe ved dette som føles veldig feil.
Stemmer magefølelsen min, så var det ikke et uhell som hendte meg.
–Hvorfor ser jeg ikke et forlik her? –Hele saken må vurderes, dommer.
Det beste jeg kan tilby, er...20 år.
Noen må få svi, Richard.
Jeg vil se dere begge i rettssalen min mandag morgen.
Og da bør jeg høre at noen har et forlik.
Jeg trodde først ikke at det var så ille. Så forsto vi at det var det.
Men det som såret meg mest, var å høre at de også trakk inn Jessica.
Vi ville få 20 års fengsel.
Alle forsøkene mine på å finne en utvei, var mislykket.
Vi sto fast. Og det i noe som var utenkelig for meg:
Å være borte fra kona mi. Familien min. I 20 år.
Hva om vi kunne forsvinne og begynne på nytt?
Ja, selvsagt. Det ville vært flott.
Jeg har forsket litt og funnet et firma som heter Nova Vita.
–Hva er Nova Vita? –Det betyr "Nytt liv".
–Nå? –Jeg har gjort alt jeg kan.
–Hva skal dere gjøre? –Han kommer til å roe seg.
Møtet ble forhindret. Jeg lot våre menn trekke seg tilbake.
Vokterne hans klarer visst ikke å holde øye med ham.
Vi vil at du skal ta dette selv.
Skygg Mr. Harper. Men ikke ha noen kontakt med ham.
–Du kan trenge å gjøre mer senere. –Jeg forstår.
–Vet han det? –Det angår ikke ham.
Hei. Hvordan gikk det?
Det var ikke noe.
–Ringte han for ingenting? –Det var en feil.
Dere har rett. Jeg må tenke på det neste skrittet.
Vi mener ikke at du ikke skal sørge.
Vi er bare urolige for deg. Og for barnet.
–Det er jobben vår. –Jeg vet det, men...det er vanskelig.
Du kan be oss om alt.
Jeg er så heldig som har dere. Uten dere ville jeg neppe klart det.
Takk, pappa.
Og barnet...
Hele livet ditt vil forandre seg når barnet kommer.
–Jeg håper det. –Da trenger du et par ekstra hender.
–Å ja? Hvem skal da hjelpe henne? –Jeg.
–Bytte bleier. –Han har aldri byttet.
Raping. Jeg kan bytte bleier.
–Jeg kan handle for deg. –Jeg kan se det for meg, ja.
–Har du valgt et navn? –Nei, ikke ennå.
Men det kommer sikkert når tiden er inne.
Det gjør det garantert.
Takk. Jeg er glad i dere.
Jeg elsker deg.
Jeg er fremdeles sint.
Fordi jeg har gått noen ærender?
Fordi du ikke slipper meg inn. Jeg er kona di, Dave.
Du har rett. Jeg har tenkt en god del i dag.
–På hva da? –På din versjon av historien.
Hva?
Hvorfor får jeg dette?
Det er som takk for at du tar hånd om meg.
–Har du begynt å huske noe? –Nei, egentlig ikke.
Ikke ennå.
Men jeg ser at det er på vei.
Carter fant løsningen og fortalte meg om Nova Vita.
Organisasjonen er skapt for mennesker i vår situasjon.
Rike forretningsmenn, politikere og også kjendiser har visst brukt dem.
Sånn funker det: De gir deg et helt nytt liv. En ny sjanse.
De sletter fortiden din.
Feilene dine. Forbrytelsene dine.
Jeg vet at det virker latterlig, men hør på det jeg har å si.
En ny identitet. En ny bakgrunn. Alt sammen.
Så vi ringer og bestiller et nytt liv?
Jeg rotet oss borti dette. Gi meg en sjanse til å få oss ut av knipen.
La meg avtale et møte uten forpliktelser.
Vi driter bare i det hvis det er vås.
Vi snakker om det hvis det ikke er vås.
For ellers havner vi i fengsel i minst 20 år.
Carter sørget for at vi ble sluppet inn og fikk treffe Nixon.
Mine herrer. Velkommen til Nova Vita.
Har noen av dere drept noen?
–Nei. –Nei.
–Hvorfor spør du? –Vi tar ikke imot mordere.
God regel.
Økonomien deres er visst i orden. La meg si dere hva vi kan tilby dere.
Det kommer en tid i noen menneskers liv–
–når det å forsvinne er det eneste alternativet.
–"Noen" er de velstående? –Velstående holder ikke.
Vi tar bare imot én prosent av den rikeste prosenten. Noen få utvalgte.
Klientene blir ført til ei privat øy, der de får det aller beste av alt.
Toppmoderne, plastiske operasjoner–
–av ansiktet, stemmen, øyefargen og fingeravtrykkene.
Vi tar oss av alt. Til og med dødsfallet deres.
Og så tar dere halve formuen vår?
Det er honoraret. Resten vaskes. Det kan ikke spores til deres gamle liv.
Hvordan er det mulig? Hvordan får dere så mye penger til å forsvinne?
Det er...umulig.
Jeg kan forsikre deg om at det går an. Ellers ville vi ikke vært her.
Nå kommer vi til det vanskelige:
Hvis operasjonen skal lykkes, må klientene våre forstå–
–at de aldri kan gå tilbake til det gamle livet sitt. Aldri noen gang.
Av åpenbare årsaker overlater vi ikke den avgjørelsen til dere.
–Hvordan gjør dere det? –Vi sletter sinnet deres.
De gamle minnene blir erstattet med nye. Et helt nytt liv.
La meg se om jeg forstår det. Du sier at vi betaler masse penger–
–for at dere skal lobotomere oss?
Vi gjør ingen som helst skader på hjernen.
Hva med kona mi?
Mr. Davis. Det er bare sånn du kan overleve.
Begynn på nytt med oss, eller sitt i fengsel i resten av dine beste år.
Kona di vil uansett ikke være hos deg.
Du må dessverre gi slipp på henne.
Vi kan sette i gang prosessen hvis dere er med.
Tilbudet gjelder i ett døgn.
Jeg må få vite hvordan hun har det. At jeg klarte å beskytte henne.
Du må gjøre det for meg.
Det er absolutt ikke snakk om at vi gjør dette.
Ikke snakk om. Vi får finne på noe annet.
Du må være fordømt sprø hvis du tror at jeg gjør dette.
Vi må se det fra et større perspektiv.
Som med AUREO? Er det riktig perspektiv?
–Snakk ut. –Jeg gjør jo det.
–AUREO var for vår skyld. –For vår skyld? Greit.
For deg, meg og Jess. For familiene våre.
For familiene? Du ødela sjansene mine til å ha en familie.
Vi har bare noen timer på oss til å bestemme oss.
Enten gjør vi dette, eller så havner vi alle tre i fengsel.
Jess havner i fengsel om vi lar være. Vi kan faen ikke gjøre noe med det.
Jeg forstår det, men dette føles ikke riktig.
Jeg sier ikke at det er den perfekte, jævla løsningen.
Men hvis du elsker Jess, som jeg vet at du gjør, så har vi ikke noe valg.
Du er bestevennen min og har vært det så lenge.
Jeg har ingen. Ingen familie. Det har jeg aldri hatt. Du er familien min.
Hva mener du med "en sjanse til"? Minnene våre blir utslettet.
Det setter oss ut på beite. Du forstår det?
Ja, det vet jeg. Vi har to alternativer.
Du må bestemme selv.
Vi hadde ikke noe valg. Vi måtte ta imot Nova Vitas tilbud–
–for å unngå katastrofen med FBI.
Jeg overfører 50 millioner dollar til Jess' konto.
–Jeg håper vi gjør det rette. –Det gjør vi. Tro meg.
Du vet at jeg aldri ville gjøre noe som ødela for deg.
Du trenger ikke stadig gjenta det. Jeg vet det.
Unnskyld, sir? Unnskyld.
De trenger ID–nummeret deres for å lande.
5, 4, 6, 0, 0, 7, 3, 1, 1.
Takk, Gibson.
Carter.
–Jeg ser at de har landet. –Det er bekreftet.
Hold øye med dem.
Mine herrer. Elektronikk er ikke tillatt lenger enn hit.
Legg igjen mobiler, bærbare pc–er og andre enheter her.
Sitt ned, mine herrer.
Velkommen, mine herrer. Er dere klare?
Prøv å se på dette som et eventyr.
En mulighet til å viske ut alle feilene etter et liv fullt av feil.
Dere har midlene til å gi dere selv noe andre bare kan drømme om.
Operasjonen forandrer utseendet, stemmen og alt.
Etterpå vil dere ikke huske noe som helst fra det gamle livet deres.
–Hvordan kan det unngå å skade en? –Nei, nei. Ikke i det hele tatt.
Sprøyta mister virkningen etter fra ni og en halv måned og opptil ett år.
Etter det vil det nye livet deres være det eneste dere kjenner til.
Dere får nye identiteter. Nye bakgrunner.
Og vi har ikke noe vi skal ha sagt om det nye livet vårt? Hvem vi blir?
Nei. Skal hjernen klare det vi vil at den skal gjøre,–
–så kan ikke pasienten vite noe om det nye livet sitt.
Det vil ærlig talt bare gjøre alt mer komplisert.
Dere får et spesielt liv som er skreddersydd for hver av dere.
Er dere klare?
Hvordan føles det?
Jeg er litt nervøs.
Det er ventet, men...du er i gode hender.
Det er uutholdelig å tenke på at Carter vil være borte.
Han vil gjennomgå den samme operasjonen som meg.
Han vil bli en ny person... med nye minner og et nytt liv.
Elektrostimulering.
Sprøyte på venstre side, takk.
Gjør klart til dybdeskanning av hjernen.
Sprøyte på høyre side, takk.
Alle tror at vi er døde. At jeg er død.
Foreløpig er det kanskje best. Stol på meg. Og deg selv. Ingen andre.
Nå vet du alt, hvis du vil tilbake til det gamle livet ditt.
Det håper jeg at du vil. Jeg håper at jeg vil det. Du er Mark Davis.
Hvor står vi?
Mr. Harper kjørte rett hjem til Vegas.
–Og den gamle kona? –Mrs. Davis har roet seg ned nå.
Hun har ikke laget bråk i det siste. Vi er på trygg grunn.
Har jeg noen gang fortalt om en av de første klientene våre? Mr. Peele?
Nei.
Han var på flukt etter å ha stjålet fra feil type mennesker.
Man skulle ikke trodd det om ham. Han var en mild mann. Revisor.
–En du aldri ville lagt merke til. –Han høres fengslende ut.
Mr. Peele kom til oss. Vi ga ham full pakke.
Men på den tiden slettet vi ikke minnene. Vi ga dem bare et nytt liv.
Vi ga Mr. Peele et liv i tropene som de fleste bare fantaserer om.
Og han levde lykkelig alle sine dager.
Det burde vært slutten på eventyret hans. Men så, en dag...dro han.
Borte. Ingen ante hvor han var.
Det viste seg at Mr. Peele ikke kunne slippe taket.
Han holdt ikke ut at det var sinte menn–
–som han hadde stjålet fra og som hadde fått ham til å flykte.
Så Mr. Peele dro tilbake til England og drepte de mennene én etter én.
"Herr Revisor"?
Mannen man aldri ville lagt merke til, ble en iskald morder.
–Alt fordi vi ga ham et nytt liv. –Bra at vi sletter hukommelsene, da.
Det gjør vi. Men vi må aldri glemme–
–at de alle sammen er i stand til å bli som Mr. Peele.
–Hvis de skulle huske noe en dag. –Jeg forstår det.
Jeg visste at du ville forstå det.
Hei.
Jeg skulle ønske at jeg husket dere.
Jeg er bare så ensom.
Dette ønsker jeg ikke for noen.
Jeg vil bare vite hvem jeg virkelig er. Det er alt.
Agent Smith fortalte meg hva du sa forleden om Davis–saken.
Jeg ante ikke at det var en sak.
Ikke offisielt. Men en venn i Justisdeptet har gitt meg info.
Stopp der. Jeg vet ikke hvem Mark Davis er, og jeg blåser i det.
Jeg tror jeg kan få deg til å ombestemme deg om det.
Overvåkningsfilmen viser at Davis aldri kom tilbake fra den øya.
Du vil se at Mark Davis aldri kom ut av flyet–
–og slett ikke satte seg i bilen han skal ha omkommet i.
La meg få se på mappen.
–Obduksjonen er grei nok. –Ja, men den er feil.
Hør på meg. Du er en av de beste agentene vi har.
Derfor ser jeg iblant gjennom fingrene med det–
–når du tar dine egne, private saker. Men det må ta slutt.
Glem dette. Ellers får du ferie før du tror det.
Får jeg stille et oppriktig spørsmål?
–Du sa du ikke vet hvem Davis er. –Det stemmer. Hvordan det?
Hvorfor ba du agent Smith legge bort saken hvis du ikke vet det?
–Det blir én uke uten lønn. –Mener du alvor?
Det kan godt bli to, hvis du vil. Kom deg ut.
–Jeg bestilte en lik til deg. –Takk.
Finner du og Marina ut av tingene?
–Hvordan vet du om oss? –Vi er venner. Vi snakker sammen.
Jeg antar at ulykken herpet meg mer enn jeg trodde.
På hvilken måte?
Jeg husker verken deg eller henne. Jeg husker ingenting.
–Det kan gå innpå en. –Ja, det forstår jeg.
Det er som om jeg ikke kan stole på noen.
Som om alle lyver for meg.
–Hvorfor skulle vi lyve for deg? –Jeg vet ikke.
Hvorfor, Adam?
–Hva mener du? –Jeg vet alt.
–Det slo meg forleden kveld. –Nå skremmer du meg.
Du og Marina...
Dere har et forhold, ikke sant?
Fanken!
Jeg klarte ikke å holde maska. Du skulle sett uttrykket ditt.
Det går bra.
Ikke gjør det. Du vet at jeg har en hjertelidelse.
Er det sant? Beklager. Det visste jeg ikke.
Fikk deg!
–Hvordan føles det? –Din drittsekk.
–Jeg snakket med partneren din. –Ekspartneren din.
Du har fått sparken. For han sa at du er på ferie.
–Hvem faen vil ta ferie her? –Sånne som oss.
Hva gjør du egentlig her? Bortsett fra å muntre meg opp, så klart.
Carter kom innom.
–Er han fremdeles en kødd? –Fremdeles en kødd.
Jeg kan nok ikke gifte meg med deg.
Denne er fra Mark.
–Har han sendt en ring til deg? –Ja.
–Han la den igjen hos urmakeren sin. –Det er noe helt annet.
Fortell om ringen, så du kan la meg være i fred igjen.
Han ville aldri lagt den igjen hos noen.
–Hvordan vet du det? –Det var noe privat.
Den lå alltid i pengeskapet.
Hvorfor hadde da denne vennen den?
For å fortelle meg at det ikke var et uhell. Mark ble drept.
Jeg ble suspendert fordi jeg snakket med sjefen min om mannen din.
–Du kostet meg en ukes lønn. –Jeg beklager.
Nei, det er ikke rettferdig. Jeg kostet meg selv det.
Jeg får disse tingene for meg, og så kan jeg ikke glemme dem.
Jeg vet hvordan det er.
Jeg kan ikke blande meg inn i dette. Jeg er lei for det.
–Hva om jeg gjør det, da? –Nå mistet du meg.
Carter vil være en del av livet mitt.
–Virkelig en del av livet ditt? –Ja.
–Tenk at du lager så god mat. –Takk, Carter.
Utrolig at vi ikke har spist middag sammen med deg før.
Gratulerer?
Jeg tror han vet noe. Jeg føler det bare på meg.
–Vi kan ikke bevise det. –Hva om jeg får ham til å bevise det?
–Hvordan? –Han vil være nær meg.
Så...han kan få komme hjem til meg. Og være i huset.
–Hvorfor skulle du gjøre det? –Fordi det er fullt av kameraer.
Jeg får ham til å snakke og spiller det inn.
–Hvorfor tar du den risken? –Hvorfor ikke?
Jeg er gravid. Han kommer ikke til å gjøre meg noe.
Jeg vet ikke. Det virker for risikabelt.
–Jeg holder kontakten. –Jessica?
Disse folkene du står overfor, har veldig mye penger.
Med de pengene følger veldig store ressurser.
–Vær så snill, vær forsiktig. –Det skal jeg være.
–Noe forslag til middag? –Nei, jeg leter fremdeles.
Greit. Finn noe godt.
Klokka. Det står et passord på innsiden.
Med det får du tilgang til alle kameraene i det gamle huset.
Søk på Vista Alarm. Skriv inn adressen og passordet, så er du inne.
Passordet er ei bakdør. Ingen kan forandre det.
Jeg har en idé. Jeg vil gjerne bygge om østfløyen av huset.
–Til...? –Ja, til...
–Det er en fantastisk idé. –Vil du ha hjelp?
–Det var derfor jeg spurte. –Jeg skal se på det.
Ikke noe for fint. Jeg vil ha det fint og enkelt.
–Det tar din far seg av. –Vi gjør det sammen.
–Gjerne. –Så spennende!
Hun lar livet gå videre.
Det er bra.
Jeg er stolt av deg.
Ha et godt liv.
–Nå? –Sushi.
Iblant føles det som om du er her.
Hvis du vil dra tilbake, så vet du alt nå.
Jeg håper at du vil det. At jeg vil det. Du er Mark Davis.
–Hvordan har du det? –Bra.
–Jeg måtte bare lade batteriene. –Godt å høre, makker.
–Du? Jeg beklager det som skjedde. –Ikke tenk på det.
–Alle må gå ut i villmarka iblant. –Noen mer enn andre.
Men nå er vi vel ferdige med Davis? Helt ferdige?
–Hvem da? –Det er bra. Du har jo forandret deg.
–Leker dere pent sammen nå? –Ja, sir.
Er alt i orden, agent Smith? Det var det jeg ville høre.
Jeg har noen mapper som jeg vil at dere skal se på.
En serie bankran i San Fernando–dalen. Gå og ta dem.
–Hvem er det siste offeret? –Ei jente fra helsestudioet.
–"Helsestudioet"? Du rykker opp. –Du kjenner jo meg.
–Jeg er ei heldig jente. –Og jeg er en heldig kar.
–Vil du ha vann? –Ja da.
–Vet du hva jeg vil se på? –Denne?
Bryllupsbildene. Den beste dagen i livet mitt. Jeg vil huske den.
–De må ligge i ei eske. –Ei eske?
Du sa jo at du kvittet deg med alle eskene.
Noe sånt ville jeg aldri kastet.
Jeg skal se om de ligger i boden.
Det er det siste. Nå har vi alle tillatelsene.
–Flott. –Veldig bra.
–Da passer det med en skål. –Det gjør det.
–Vi har så mye å feire. –Absolutt.
Hva har vi her?
Pent.
Herlig.
–Takk. –Ja visst.
Det er ennå uklart hvorfor vinneren venter med å hente gevinsten, men...
SKJULT KAMERA 2
For en ny begynnelse. Skål.
–For barnet. –For barnet.
–Skål.
Han er partneren min. Carter.
Vi kommer til å få 20 år i fengsel. Vi må begge ha et nytt liv.
Han tok ikke operasjonen.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com