–Hei, sjef. –Hei. Vi har arbeid å gjøre.
Du må i blodbanken og få noe 0–,–
–og så må du dra til en som heter Jasper på sykehuset.
–Han har et lik til deg. –Greit.
Her har vi ham. Omstreifer. Hvit mann.
180 cm høy, ingen tatoveringer, blodtype AB–negativ. En donor.
–Kan du dra ham ut? –Ja da, det kan vi.
Han er fersk.
–Trenger du hjelp? –Nei, jeg klarer det.
–Sett i gang. –Ja, sjef. Jeg har ham.
Gjør klar bilen.
–Den siste dagen hans i frihet. –Det vet han ikke.
Han må da føle at murene lukker seg rundt ham.
–Det var en gang... –...tre små supergriser
Så bra, dere kan den.
–Få dronen. –Ja, sir.
Mrs. Davis. Jeg er betjent Warden. Det gjelder din mann Mark.
Jeg beklager, men mannen din kom ut for en bilulykke i dag.
Han døde øyeblikkelig. Bilen kjørte utfor veien i Mulholland Drive.
Liket ble forbrent. Flere av eiendelene hans kunne reddes.
–Herregud! –Vi vil snart levere dem til deg.
Du må se dette.
–Savnede? –Nei. De har funnet liket.
Død i en bilulykke. Det handler om forsvunne penger.
–Det er ingen av våre. –Det er noe her.
Kontakten min i Justisdepartementet merket Davis. Han ble etterforsket.
Han døde. Hva er så rart?
Mark Davis. Han var hinsides rik. Det er snakk om en milliardær.
Halve formuen hans ble flyttet dagen før han døde i en fæl bilulykke.
–Å ja? –Pengene forsvant fullstendig.
Det er som om de aldri har eksistert. Og det er ikke alt.
Det er makkeren hans, Carter Hayes.
Han satt også i bilen, og han overlevde.
–Så heldig han er. –Jeg tror ikke på hell.
–Familie? –Kone.
Hun overførte 50 millioner kvelden før ulykken.
Da er det nok enten henne eller partneren. Hvem tror du?
Jeg vet ikke. Men det er mye penger.
Mark Davis betydde så mye for så mange mennesker.
Han var en kjærlig ektemann, forretningsmann...
...og en venn. En samfunnsstøtte.
Mark var alltid sjenerøs,–
–både med tiden sin og veldedighetsarbeidet.
Jeg vet bare ikke hva jeg skal si.
–Faren din og jeg gjør alt for deg. –Hva som helst.
Han var alt for meg.
Jeg ville overtatt lidelsene dine hvis jeg kunne det.
Jeg vet at det ikke betyr så mye akkurat nå.
Men med tiden...blir det lettere.
For mitt livs kjærlighet. Familien min.
Jeg elsker deg. Du er så vakker.
Du har oppført deg så rart de siste ukene.
Det er ikke noe spesielt. Bare jobben. Jeg fikser det.
Kommer du og legger deg?
Ganske snart, vennen min.
–Hei, Carla. –Hei.
–Hvordan går det? –Bra. Med deg?
Bra, takk. Jeg har et spørsmål om Davis–saken.
–Hva viste obduksjonen? –Ikke noe utover det vanlige.
Hvorfor skrev du "kraftig slag" som dødsårsak,–
–og ikke brannen eller eksplosjonen?
Han døde i sammenstøtet, før brannen.
–Hvorfor tror du det? –Det var ikke røyk i lungene.
Det står også at det ble funnet spor av bensin på liket.
Jeg tipper at bensintanken eksploderte før han kolliderte.
Ja, det er mulig.
–Men det er uansett veldig ryddig. –Hva?
Liket er i praksis kull, men likevel fikk du hår, hud,–
–blod og DNA. En perfekt obduksjon.
Mark Davis, direktør i og grunnlegger av–
–et av verdens første, store kryptovalutafirmaer, CM Partners,–
–døde i en bilulykke i forrige uke på vei fra en forretningsreise.
Partneren Carter Hayes overlevde.
Dødsfallet fører til spørsmål fordi det skjedde mens Davis–
–ventet på juryens avgjørelse i saken mot Finanstilsynet.
Trass i skandalen vil Davis' barnesykehus...
Dette er Carter Hayes. Legg igjen beskjed.
Tusenvis ønsker å vise sin medfølelse med familien.
–Jeg har bare noen spørsmål. –Jeg hjelper deg gjerne om jeg kan.
–Hei. –God morgen, sir.
Var dere et annet sted den dagen?
Carter fikk meg til å stoppe i klokkesjappa da vi hentet ham.
Vet du hvor de skulle fly?
Han og Carter var veldig hemmelighetsfulle.
Man vil ikke kødde med de folkene. Du tar det visst ikke på alvor.
Virker det ikke sånn? Jeg tar det på alvor.
–Mine herrer. –Takk, Gibson.
Takk, sir.
–Beklager at jeg ikke kan hjelpe mer. –Du har vært til stor hjelp.
–Er det noe... –...sier jeg fra.
Hvis du kommer på noe, så vil jeg gjerne vite det.
Det er faktisk én ting.
Mr. Davis kjørte aldri Mulholland. Han avskydde den veien.
Jeg vil få orden på noen ting med min manns siste reise.
Ifølge reiseplanen skulle han ut til ei øy.
Ja.
Vet dere hva øya heter?
Mine herrer. Vi har et lite problem her.
De koordinatene jeg fikk, gir ikke noe.
–Det målet fins ikke. –Det er der.
Jeg kan ikke fly til ei øy som ikke fins.
Selvsagt kan du det, James.
De vil kontakte deg og be om et passord når du er i luftrommet.
–De gir landingstillatelse. –Passord?
Gjør oss en tjeneste og kom tilbake når de spør om passordet.
Vi fikk aldri noe navn.
Ferdsskriveren ble slettet av personell på bakken. Det var rart.
Hm. Det var visst mye rart som skjedde den dagen.
Vi trenger mer informasjon hvis vi skal spille vennen og kona hans.
–Vi trenger bare hjelp av dere. –Hvordan? Vi vet jo ikke noe.
Er han fra LA?
Dere har faen ikke noe med hvem fyren egentlig er.
Vi prøver bare å gjøre jobben vår.
Vær en kjærlig og støttende kone, Marina.
–Hva skjer nå? –Spill vennen og kona hans.
Mrs. Davis. Jeg er agent West, og dette er agent Smith.
–Er alt i orden, frue? –Ja.
Kan vi stille deg noen spørsmål?
–Handler det om min manns rettssak? –Ikke akkurat.
Da er jeg ikke med.
En stor sum av din manns penger forsvant noen dager før han døde.
Det var våre penger.
Jeg ville også vært litt opprørt hvis så mye av pengene mine var borte.
Jeg bryr meg ikke om pengene.
Advokaten min nevnte det, men jeg har ikke tenkt på det.
–Hvordan kan det ha seg? –Hva het du igjen?
Agent West, frue. Vi kan komme igjen hvis det ikke passer nå.
Det passer veldig godt. Jeg har også noen spørsmål.
Vær så god.
Hvor fløy han den dagen? Han sa ikke noe om et fly. Det er litt rart.
Og hvorfor tok han Mulholland? Han avskydde den veien.
Sto du og din mann hverandre nær, Mrs. Davis?
Jeg trodde det før, men så fant jeg ut alt dette.
Hva mener du?
–Hadde dere problemer i ekteskapet? –Det har ikke dere noe med.
Og partneren hans? Carter? Hvordan var forholdet deres?
Pengene som forsvant, turen, partneren som overlevde...
–Ekteskapet var utvilsomt dårlig. –Det er nok.
Nå er det på tide at dere to går.
Kom dere ut.
Ring advokaten min neste gang dere vil snakke.
–Godt gjort, "agent Beleven". –Hva er det?
–Hun er nok ikke innblandet i dette. –Vi vet ikke om det fins noe "dette".
Hun ble lurt. Det vet både du og jeg.
Det er ikke noe å hente her. Justisdepartementet overtar nå.
–Forstår du det? –Ett forsøk til.
Nei. Ikke sånn som du oppførte deg der inne. Dama har mistet alt.
Du er ferdig. Nå drar vi.
Der har vi deg.
Hvordan går det, Dave?
Sa du Dave?
–Du er heldig, Mr. Harper. –Det har hun rett i.
Du er veldig heldig. Du kom ut for en ulykke.
En ulykke?
Du var om bord på yacht, og den eksploderte.
Ansiktet ditt fikk brannskader, men vi kom dit etter noen timer.
Kona og vennen din var om bord da båten eksploderte.
–Du reddet livet deres. –Kona mi?
Vennen min.
–Du har våknet! –Godt å ha deg tilbake, kompis.
–Hvem er du? –Adam. Husker du meg ikke?
Det var jeg som ba deg om å ta det rolig med grillingen.
Du skremmer meg, skatt. Husker du ikke Adam?
Husker du ikke meg? Kona di?
–Er dette varig? –Nei, slett ikke.
Han trenger bare hvile. Når han blir bedre–
–og får være hos familie og venner, vil alt bli som før.
Et sånt sjokk skaper kaos i hjernen. Hukommelsen vil komme tilbake.
Vi var...på en båt. Sa du båt?
Jeg beklager. Det er ikke nok til å sette i gang en etterforskning.
Vet du at FBI kom hjem til meg?
Mannen min fløy til ei øy midt ute på havet, og ingen vet visst noe.
Så kom han hjem og omkom i en bilulykke den samme dagen.
–Virker ikke det litt rart? –Livet er fullt av sammentreff.
Snakk med flygerne. Finn øya. Det er det samme hva som må til.
Jeg så din manns obduksjonsrapport.
Han kjørte for fort og hadde drukket.
Jeg kondolerer dypt, Mrs. Davis.
Men det er ingen sammensvergelse her.
Utover det... Jeg beklager.
Hvor fanken fløy du, Mark Davis?
Ting forsvinner ikke bare.
Marina.
Vær en kjærlig, støttende kone.
Veldig støttende. Prøv mer hvis han gjør motstand.
Hei.
Du ser bra ut.
–Får jeg spørre deg om noe? –Hva som helst.
Hvor bor vi?
Vi bodde i Silicon Valley, men vi flyttet nylig til Las Vegas.
–Vegas? –Du er glad i å spille.
Jeg er glad i å handle.
Har vi barn?
Ikke ennå.
Du må tulle med meg.
Vent, Jessica. Hør på meg.
Det er noe med din manns sak som...
Det er noe som ikke stemmer. Jeg mener ikke bare pengene.
Alt sammen virker feil.
Jeg har ingen beviser ennå, men jeg lover at jeg kan finne ut av det.
For din skyld.
–Kanskje Hawaii? –Nei. Det var en privat øy.
Han visste ikke hvor. Alt om flyets rute dit ble slettet.
Det er rart.
La meg spørre om noe: Pleide Mark å drikke om dagen?
Nei.
Hva med forretningspartneren? Hva sier han?
Ingen har snakket med ham siden ulykken.
Han ble nok alvorlig skadet.
Vi har funnet kona, sir.
–Hei. –Hei.
–Vi må snakke med Carter. –Han tar ikke imot noen nå.
Han gjør det nå.
–Hei. –Hei.
Jeg er agent West fra FBI.
Jeg vil stille deg noen spørsmål om Mark Davis' død.
Hvis du har noen spørsmål, Jess, så kan vi ta det i enerom.
Jeg har ikke klart å få tak i deg.
Jeg beklager. Jeg har ikke orket å snakke med noen.
Jeg mistet bestevennen min.
Hvis det går bra, så er det en trøst for Mrs. Davis å høre din versjon.
–Nå. –Er det det du vil?
–Ja. –Greit.
Vi...
Vi satt i Marks bil.
–Og før det? –Hva mener du med "før"?
Hva gjorde du og Mr. Davis på ei øy som ingen vet hvor ligger?
–Jeg forstår ikke hva dere mener. –Det er et enkelt spørsmål.
Bare svar på spørsmålet. Vær så snill.
Vi dro dit for å stikke av. For å forsvinne.
Vi fant en fyr i utlandet som kunne...
...gi oss falske pass, nye identiteter, full pakke.
Det var alt. Det var derfor vi var der.
Men Mark angret da vi kom dit.
Han klarte det ikke.
–Det var derfor vi kom tilbake. –Drakk han virkelig?
Ja. Jeg har aldri sett ham så full før.
Han sa ikke noe fornuftig. Det eneste han sa, var...
Det eneste jeg forsto, var at han ville...tilstå alt.
Tilstå hva da?
Vi fikk brev fra Finanstilsynet. De har gransket oss i et halvt år.
La dem drive på. Vi driver lovlig. Ikke noe å frykte.
–Akkurat. –Hva vet du om AUREO?
Mark inngikk handelen uten at jeg visste eller godkjente det.
–Det ville han aldri gjort. –Det tenkte jeg også.
Jeg var helt sikker. Jeg visste at noen hadde lurt oss.
Jeg var helt overbevist.
Men på flyturen hjem tilsto Mark det.
Han sa at det var ham.
–Var det derfor saken ble avvist? –Ja.
Advokatene inngikk en avtale og ba statsadvokaten om å være diskré–
–for ikke å skade ryktet hans.
–Jeg tror ikke på deg. –Ikke det?
Nei.
Det trenger du ikke, men det er sant.
Da må jeg visst gratulere.
–Du er nå hovedaksjonær. –Hva faen skal det bety?
Bare en observasjon. Jeg vil snakke med den du fikk passene av.
En ny fyr Mark kjente. Vi så ham ikke.
–Hva skjedde da dere kom fra øya? –Murray var ikke der.
Mark var ganske ustødig da vi satte oss i bilen hans.
–Hvorfor lot du ham kjøre? –Jeg aner ikke. Jeg angrer.
Jeg er lei for at jeg lot ham kjøre.
Her borte!
Ligg helt stille. Hva skjedde? Vet du hvilken dag det er?
Hjelp ham med en gang!
Er det noen andre som er skadet?
–Bestevennen min er i bilen! –Han sier at det er noen i bilen!
Det er noen i bilen. Få hit båren.
–Du og Mark var nære venner, hva? –Ja, partnere og bestevenner.
Så nær at du vet ting kona hans ikke vet?
–Stemmer det? –I dette tilfellet gjør det vel det.
Hva skjedde med pengene hans? Kona hans vet det ikke.
Justisdepartementet finner dem ikke. Da er det bare deg igjen.
Du er den eneste som kan ane hvor de er.
Vi snakket aldri privatøkonomi. Sånn forblir man venner med en partner.
Er det noe annet du vil si, Mr. Hayes?
Nei. Har du noen flere spørsmål, agent West?
–Det holder nok. –Det tror jeg også.
Takk for at du tok deg tid.
Nå skal vi se hvordan det ser ut.
Det ser bra ut. Du er snart i form.
Vi skal bare ta et par bilder.
Fanken. Jeg trodde at du ville vært styggere nå.
Du ser fantastisk ut.
Det begynner å nærme seg.
Sårene gror fint, men du må være tålmodig og ikke forhaste deg.
Tull, doktor. Han så ikke så bra ut før.
Det sier en sann venn. Det tar tid før ansiktet gror helt.
Du vil snart huske alt. Du vil huske alt.
Statsadvokaten har rett. Dette handler om én ting: en heksejakt.
Herr dommer. Dokumentasjonen peker bare mot de to tiltalte.
Hvorfor ser jeg ikke noe forslag om et forlik?
–Det beste jeg kan tilby...er 20 år. –20 år? Vær nå fornuftig.
Klientene mine er ikke straffet før. De har ikke fartsbøter engang.
Det er det beste tilbudet jeg har.
–Er Jessica fremdeles medeier? –Ja.
–Da vil de sikte henne også. –Hun har ikke noe med det å gjøre.
Bare døden eller en voldsom snuoperasjon–
–kan redde dere tre fra lange straffer.
To av oss. Hun har ikke noe med det å gjøre.
Hun kan få en mildere straff hvis du tar smellen.
Hva mener du med "mildere"? Hun skal ikke straffes!
Du skal gjøre jobben din, hva fanken du enn må gjøre,–
–så hun slipper å sone en eneste dag i fengsel.
–Jeg gjør alt jeg kan. –Bare gjør det du må gjøre.
Jeg beklager, Jessica. Mark prøvde virkelig å holde deg utenfor.
Selv om det ville bli verre for ham.
–Hva med Marks penger? –Dem vet jeg ikke noe om.
–Hvem er du igjen? –En venn.
–Han er... –En venn av familien.
Jeg skal se på det. Men jeg tror ikke at jeg er til noen hjelp.
Jeg vil bare våkne av dette marerittet.
–Ja. Jeg også. –Ja visst. Du mistet en stor klient.
–Hvor er West? –Han ringte og sa at han er syk.
–Det høres ikke ut som West. –Jeg fikk en snål samtale.
Har dere jobbet med noe som handler om en Mark Davis?
Mark Davis? Jeg skal høre med agent West.
Du ser ikke syk ut.
–Hva gjør du her? –Jeg ville ta en drink med deg.
–Hva jobber du med? –Davis.
–Jeg dro hjem til Jessica igjen. –Du våget altså det?
–Jeg gjorde det i fritiden. –Det gjør ikke meg noe.
–Men en rasende kvinne... –Jeg vet det.
Så...hvordan har det seg–
–at spesialagent Dover vet at du jobber med det?
Umulig. Hvordan fanken kan han vite det?
Han kom innom skrivebordet mitt og sa at vi måtte slutte.
–Det er ulogisk. –Ikke gjør ei fjær til fem høns.
Det er tydeligvis allerede for sent. Noen vil skjule dette.
Vær forsiktig, makker.
Byrået liker ikke at agenter etterforsker saker på egen hånd.
Jeg vil spørre deg om noe. Hva sier magefølelsen din?
At jeg burde ta en drink med vennen min og be ham ligge unna.
Hva gjør du her?
Jeg fikk dårlig samvittighet etter den praten vår.
Jeg skylder deg en unnskyldning.
Jeg...jeg kan godta at Mark begikk en feil.
Og at han prøvde å skjule visse ting.
Men jeg forstår virkelig ikke hvorfor dere trodde det var riktig å rømme.
–Ærlig talt? –Ja takk.
Det der var bare meg. Mark ville ikke dra.
Det siste han ville, var å forlate deg, Jess.
–Hvorfor ville du gjøre det? –Hva har jeg? Ingenting.
Dere to hadde noe veldig vakkert. Jeg mener det.
Du er det klart beste som noen gang har skjedd ham.
Jeg trodde at du var det.
Det er godt å se deg.
Jeg vil gjerne...stille opp for deg.
Bare hvis du vil, altså. Men...
Jeg vil gjerne det, hvis jeg får lov.
Jeg er gravid.
Virkelig?
–Ja. –Oi.
Mark visste det ikke.
–Takk for at du kom innom. –Ingen årsak.
Jeg er her hvis det er noe. Hva som helst.
–Fortell meg om oss. –Som hva da?
Hvordan møttes vi?
Du hadde det travelt. Du kom ut fra en kafé.
Du løp på meg og sølte kaffe på kjolen min.
Heldigvis var det iskaffe.
Du var så flau at du tilbød deg å kjøpe en ny kjole til meg.
Jeg sa at du heller kunne spandere et glass vin.
–Vi fant tonen med en gang. –Jeg skulle ønske jeg husket det.
Det kommer du til å gjøre.
Arrene er knapt synlige.
Jeg ville gå en tur. Vil du bli med?
–Jeg skal la dere være i fred. –Bare gå.
Det gror fint.
Kan jeg få ta et bilde?
–Til skryteveggen min. –Selvsagt.
–Kan mannen min endelig dra hjem? –Ja, men ta det sakte.
–Ikke ha det for travelt. –Det skal jeg ikke.
Skal vi dra hjem?
–Er denne vår? –Én av dem.
Er denne min?
Denne?
Nei, den er min. Din ligger gjemt bort et sted.
Hvordan har vi råd til alt dette?
Du har pensjonert deg.
Du solgte et programvarefirma for helsikes masse penger.
–Hva da? –Jeg vet ikke.
Jeg forsto aldri nerdesnakket.
Dave? Jeg vet at du vil ha alle svarene,–
–men prøv å ha det litt hyggelig også.
–Du var på en yacht. –Vi bodde i Silicon Valley.
–Vi flyttet til Las Vegas. –Godt å se deg.
–Vennen min? –Hei.
Jeg hørte ikke at dere kom.
Vi ville stikke innom, og døra sto åpen.
–Jeg håper ikke det gjorde noe. –Nei da, jeg var bare opptatt.
–La meg hjelpe deg med disse. –Nei, nei, nei. Det går bra. Takk.
Du vet... Du vet hva vi syntes som Mark.
Men...han begikk tydeligvis feil.
Kan vi droppe det nå?
–Han gjorde jo det. –Vet du...?
–Beklager, men kan dere gå? –Greit.
–Ja visst. –Jeg trenger å være alene.
Beklager.
Beklager hvis vi skaket deg opp, vennen min.
Faren din tenker ikke alltid før han snakker.
Slutt nå.
Men han bryr seg om deg.
Det føles som om...
...Mark ikke stolte på meg. Og...
...som om han ikke trodde at jeg kunne hjelpe ham.
Det er typisk menn, skatt.
De tror at de beskytter oss ved å holde ting skjult.
Mr. Atkins tilpasser seg veldig godt. Ingen problemer med rester.
–Og familien og vennene? –Livet går videre.
Kona har truffet en hyggelig mann i kirken.
Nova Vita lykkes igjen.
Vi lykkes igjen.
–Det er godt å høre. –Det er godt å se deg oppegående.
–Jeg er litt bekymret for ham. –Han venner seg til det.
Han er nok den glupeste klienten dere noen gang har hatt.
Hvis det blir problemer...
Dave og Marina selger firmaet og flytter til Vegas
–Vi har behandlet glupe folk før. –Nei. Ikke sånne som Mark.
Fortell nå hva kompisen min Dave Harper har drevet med.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com