Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
LOS ANGELES, KALIFORNIA ÁLLAM
- Első gyerek?- Igen.
Értem.
Mintha már láttam volna.
Igen, meglehet.
Hogy s mint?
Izgalmas este elé nézünk.
- Üdv! Cheryl?- Igen.
- Hogy van?- Jól, köszönöm.
Készen áll a szülésre?
Remélem.
- Bryce a neve?- Bryce. Bryce Dallas.
Isten hozott a világban, Bryce!
Bryce.
- Szia, Bryce!- Bryce.
Apa?
- Menő, igaz?- Aha, nagyon.
- Most fényképezel?- Igen. Miért ne?
- Büszke vagy rám, apa?- Hogyne. Mint mindig.
Ezt kapja az ember, ha apa.
- Szóval a címe Apák.- Apák?
- Tudtommal te is apa vagy.- Így igaz.
Pompás, remek.
- Erről foglak kérdezni.- Oké.
2 GYERMEK APJA
Fejezd be a mondatot: "Egy apa..."
Mit tudom én?
Ha engem hívtatok szakérteni,oltári nagy gáz van a műsorral.
Nyugtassatok meg,hogy normális emberek is megszólalnak!
Úgy emlékszem, vannak gyerekeim.Tudtommal négy.
4 GYERMEK APJA
Van egy 27 éves lányom, akinek a neve...Már most elszúrtam.
Hihetetlen, hogy megfázva ilyen a hangod.
Szerintem így sokkal férfiasabb.
- Tökéletes.- Mintha valami kemény csávó lennék.
2 GYERMEK APJA
- Szia! Köszi a felkérést!- Szóra sem érdemes.
- Tök menő, amit csinálsz.- Nagyon izgulok.
Hátrébb mennél egy pindurkát, Kenan?
2 GYERMEK APJA
- Naná, csajszi! Igazodok.- Most jó.
1 GYERMEK APJA
Hány embert... Hány apát interjúvolsz meg?
A gyerekkoromról?
Nyugat-Phillyben gyerekeskedtem.
3 GYERMEK APJA
Folyton a játszótéren vendégeskedtem.
1 GYERMEK APJA
Will Smith után jövök? Ne már!
Atyavilág! Bár ne mondtátok volna el!
- Állj be lazán, természetesen!- Így?
Nekem ez a természetes...Vágom, mit akarsz.
2 GYERMEK APJA
Egy apa... Hű!
2 GYERMEK APJA
Furcsának hat,ha nem tudom befejezni ezt a mondatot?
A modern apa szerepe...
- a mai apukák mibenléte...- Igen.
- ...nincs meghatározva.- Egyetértek.
Társadalmi jelenség,hogy az apukák a háttérbe szorulnak.
Minél előbb változtatunk ezen, annál jobb.
Atyaég! Egy kislány van odabent.
A legfiatalabb tesómnakmost fog megszületni az első gyereke.
A mindenit!
Én is kérdezhetek?Honnan jött az ötlet ehhez a filmhez?
Kíváncsi vagyok arra,hogy milyen egy apának,
és tisztelegni szeretnéka sok remek apa előtt.
Szerintem manapság az apaságegyre inkább egy folyton változó állapot.
Nem is... Meghatározhatatlan.
Egy csomó dolog egyszerre.Rendkívül összetett.
Egy varázslatos,de ugyanakkor ijesztő dolog.
Minél többet beszélünk róla,annál többeknek és annál jobban fog menni.
Uramatyám!
Tente, baba, tente...
Egy szóval összefoglalva mi egy apa?
Hős?
Ez a szó jut eszembe először,mert én hősként tekintek az apámra.
Ha jól csinálom, én is hőssé válhatokaz én gyerekeim szemében.
APÁK
SAN DIEGO, KALIFORNIA ÁLLAM
Hogy is van?
Se füle, se farka
Csudába, mindig elszúrom.
Boci, boci, tarka
Se füle, se farka
Se füle, se farkaSe füle...
Az apák szerepe gyökeresen megváltozott.
A családfenntartó,
ünnepekkor és fegyelmezéskorszerepet vállaló családfőből...
Segítenél leszedni az asztalt, Anaya?
- Kérem a poharat.- Poharat?
Igen, azt.
...mindenben szerepet vállaló szülő lett.
Ha nem ilyen vagy, kiközösít a társadalom.
Játékokat elpakolni, fiúk, lányok
Szokjatok hozzá, hogy elrakjátok
Játékokat elpakolni, fiúk, lányok...
Úgy érzem, az apaság révén teljesedtem ki.
Le a cuccot az asztalrólLe a cuccot az asztalról
- Apu!- Köszönöm.
Pörögjünk fel! Iparkodjunk!
Gyerünk, gyerünk, egy-kettő!
Játékokat elpakolni, fiúk, lányok
Szokjatok hozzá, hogy elrakjátokElpakolni, elpakolni
Nicsak, ott van még egy pohár!
Szép munka, pajti.
A gyerekeim megtanítottak arra,hogy mindig legyek önmagam.
Mi lesz ma az ebéd?
Az apaságtólegy teljesen új személyiséget kaptam.
Régebben itt melóztam.Felsőket hajtogattam,
kirakatot rendeztem,segítettem az eladóknak.
Aztán megkaptam az első eladói munkámat.
Kemény volt.
A feleségem nem bírta elviselni,hogy nem szeretem a munkámat.
Nem tudom, miért mondtam, amit mondtam,
de kimondtam.
"Mi lenne,ha itthon maradnál a gyerekekkel?"
A konyhában bújtam el...
mert ide nem jöhetnek be a kölykök.
Ott van?
Egyértelműen alábecsültem a helyzetet.
Kész pokoljárás volt.
Állandó kakihelyzet.
Kakis hát, kakis haj...
BEKAKILT?
Bizony, bekakilt.
Kaki itt, kaki ott...
Az őrületbe kergeti az embertaz állandó kakiszag.
- Jaj, ne már! Hová tűnt a hintőpor?- Nem tudom.
"Mi ez a szag?"
Pisiszaga van.
"Minden rendben, gyerekek."
- Használd a slozit, törpe!- Nem!
- Ez az!- Nem!
Azt hittem, könnyű lesz.
Töröld ki a popsim!
Apu, töröld ki a popsim!
Töröld ki a popsim!
Csődöt mondtam.
Próbálom kitalálni, hogyan maradjak...
Tudtam, hogy jó apa akarok lenni.
...türelmes.
Csak azt nem tudtam, hogyan.
Nem nagyon tudtam,mit csinál egy háztartásbeli anyuka,
háztartásbeli apukát meg nem ismertem,úgyhogy valamiféle csalónak éreztem magam.
Tisztán emlékszem,hogy a fürdőben zokogtam.
A gyerekek meg közben verték az ajtót."Apu!"
Úgy éreztem, nem biztos, hogy túlélem,
ha nem kapok valamilyen támogatást.
Ha újak vagytok még a csatornámon,a nevem Beleaf. Apa vagyok...
Eleinte csak dumáltama mobilom kamerájába.
Aztán elkezdtem a gyerekeket kameráznimagam helyett.
Ők itt a gyerkőceim, a csokibébik.
- Köszönjetek!- Szia!
Köszönj szépen!
Be akarom mutatni, miket élek át apaként.
Szórakozol velem, öcsi?
- Hülye voltam, hogy itt hagytam.- Oké.
- De nem lett volna szabad matatnod.- Oké.
- Tudod jól.- Oké.
Esküszöm, néha leírhatatlan,miken megyek keresztül.
Ott hagytam a szatyrokat,Riah meg matatni kezdett bennük.
Láttam, hogy Theo a slozin trónol.
- Szia!- Uriah meg a szatyrokban turkált.
A sok dolog közülépp a tojásokat nézte ki magának.
- Ejnye, öcsi! Ez nem pálya.- Nem pálya?
- Nem pálya.- Nem pálya?
- Rémes, bizony.- Rémes?
Most meg kell fürdesselek.
- Kaphatnék egy kis együttérzést?- Nem.
Azt mondtad, nem?
Elkezdtem megosztania kellemetlen élményeimet.
Kiderült, hogy sokan élik át ugyanezt.
Biztattak,úgyhogy folytattam a videók készítését.
Megmondom őszintén, nem örültem neki,hogy megosztja a családunk életét.
- Mióta nem kakilt Theo?- Három napja.
Gyere csak!
- Most veszel engem?- Aha.
Gyere csak! Nézz el jobbra!
Ne bánts!
- Sikerült felszedned?- Igen!
Vidd az arcomból! Elég! Állj le!
Ne szórakozz velem, bébi!
Azt akarta, hogy az emberekvalós képet kapjanak arról,
milyen háztartásbeli szülőnek lenni.
CSECSEMŐKÖNNYEK
Riszpekt L-FRESH The LION-nek!
Ennyi volt mára a Beleaf in Fatherhood.
Nem tudom, hogy valami újat csináltam-eezzel az egész vloggerkedős apasággal.
De én imádom!
Jó reggelt mindenkinek!Van valakinek kérdése...
- Van!- ...a csokibébikhez?
Tőled fognak kérdezni.
"Háztartásbeli apuka vagy?"Igen, az. Pontosabban itthonról dolgozom.
Fel kellett ismernema transzparencia erejét.
Jól van, kész is.
Háztartásbeli apaként nem segít,ha elzárkózunk a külvilágtól.
Imádom a hajad.
Mit imádsz rajta?
- Hogy olyan, amilyen.- Aha.
És téged is imádlak,a csoki színű bőrödet...
Szerintem más apáknak ismeg kellene osztaniuk az életüket,
ablakot nyitniuk az életükre,hogy megismerjük az érzéseiket.
- Anaya.- 'Naya.
"Ya". "Ya". Azt milyen betűvel írjuk?
"U"?
Nem "U". "U"-nak hangzik,mert hasonló, de kicsit más.
Hasonlóan hangzanak...
Eleinte rémes háztartásbeli apuka voltam.
De aztán belejöttem.
- Bacon!- Nekem is!
- Bacon! Gyere!- Menjünk!
Futás, egy-kettő! Gyerünk, nyomás!
Én vagyok a férfi az életükben,úgyhogy nem bénázhatok.
Még meleg, fújd meg! Fújd meg szépen!
Ügyes vagy.
A férjem, aki korábbanki nem állhatta a munkáját,
most úgy érzi, végre kiteljesedhet abban,amit igazán szeret csinálni.
Én csak ámulok és bámulok ezen.
Rá sem lehet ismerni.Mindjárt bőgök a meghatódottságtól.
Ne fald be az egészet egyszerre!Kicsiket harapj belőle!
Már értem, hogy sok háztartásbeli anyukamiért mondja azt a dolgozó férjének, hogy:
"Ne akard tudni, milyen napom volt!"
Hihetetlen, hogy mi mindentörténik itthon az emberrel. Kemény.
- Apu!- Igen?
- Müzlit!- Te is müzlit kérsz?
- Igen.- Rendicsek.
- Jöhet az ima?- Nem!
A gyereket nem az érdekli,hogy ki az elnök.
Az érdekli, hogy foglalkozz vele.
A gyerek számára te vagy az atyaúristen.Te vagy az apukája.
- Jó éjt, kincsem!- Jó éjt!
- Jó éjt, skacok!- Jó éjt!
- Jó éjt!- Jó éjszakát! Becsukom az ajtót.
- Sziasztok!- Apuci!
Pápá! Pá!
- Apuci!- Nem.
- Apu!- Nem.
- Apu!- Pá!
Azt mondják, hogy mindenkiszuper szülőnek képzeli el magát,
míg meg nem születik a gyerek.
Ja, mert addig minden csak elmélet?
Szépen elképzeli az ember."Amikor majd gyerekem lesz..."
Ez mit jelent?
- Hogy terhes vagyok.- Atyaég!
Tisztán emlékszem, mi volt a reakcióm,amikor megtudtam, hogy a nejem terhes.
Arra gondoltam: "Hű, sikerült!"
Mint amikor az emberparadicsomot ültet a kertjébe:
"Azta, nézzenek oda! Van paradicsomom."
Van egy cipó a sütőben. Vedd ki!
Terhességi tesztek.
- Köszönöm szépen.- Nem, bébi, nézd meg őket!
- Miket?- A teszteket.
Daviddel úgy döntöttünk,családot szeretnénk,
úgyhogy elgondolkoztunkaz örökbefogadáson.
Aztán eszünkbe jutott a béranyaság is.
A hagyományos módszert is próbáltuk,
de nem tudtam teherbe ejteni.
- Ez a tiéd?- Igen.
- Most szívatsz?- Nem.
- Érted, mi az, ha "cipó van a sütőben"?- Mi ez?
Segít megérteni, miről van szó.
Gyere ide! Ölelj meg! Ó, bébi!
- Drágám!- Szuper!
Hirtelenéleted legfontosabb dolgává válik,
amire egyszerűen képtelenség felkészülni.
És... ez baromira ijesztő.
Lelépek!
Istenem, ne!
Mi a...
Ne már!
Ezt valami poénboltban vetted?
- Hogy hol?- Egy poénboltban vetted?
- Onnan szerezted?- Nem.
Uramatyám, a szívem! Zakatol a szívem!
Már öregek vagyunk, bébi!Ez így nem járja.
Nem csinálom végig újra!
Befejeztük. Mostantól jégeralsóban alszom.
- Most mit csinálunk, bébi?- Hogyhogy mit?
Ugyanazt, mint az előző háromnál.
Jaj, bébi, ez...Jesszus, megint jön a pelus!
Nyugi!
- Minden oké lesz.- Minden oké lesz.
- Lenyugodtál?- Minden oké lesz.
Megnyugodtál?
Mit tanácsolnál annak,aki az apaság előtt áll?
Azt mondanám neki:"Ez megváltoztatja az életed.
Mostantól a gyereked lesza legfontosabb dolog az életedben.
Ez minden, amit mondhatok."
Aztán ledobnék egy füstbombát,és köddé válnék.
De mivel csapnivaló bűvész vagyok, a füsteloszlásakor még látnák, ahogy elsétálok.
Úgy meg nem hatásos.
Jól van. Essünk neki!
"Nem igényel összeszerelést." Szuper.
WESTCHESTER, NEW YORK ÁLLAM
Már egészen fiatalon biztos voltam benne,hogy szeretnék gyerekeket.
"Ne távolítsa el!"
El kéne olvasnom a használati utasítást.
- De...- Jaj, anyám!
Hogy őszinte legyek, izgulok,hogy minden jól menjen.
De így kieshet belőle a gyerek, nem?
Itt valami nem stimmel.
Szerintetek ez így okés?
Nem.
Nem így kell összerakni.
- Igazad van. Fordítva.- Az ívelt rész van alul.
Egy hónap múlva érkezik a baba.
Csak akkor fogok megnyugodni,ha már megszületett,
és tudom, hogy mindketten jól vannak.
Akkor talán alábbhagy az izgalmam.
Bár utána meg azon izgulhatok,hogy nehogy baja essen a kicsinek.
Na jó...
Mi lehet a baj?
Épp akkor vettem egy kép a képben funkcióstévét. Emlékeztek rájuk?
Egyszerre nézhettél két csatornát.
Volt vagy 1000 oldal a kézikönyve.
Leültem, hogy átnyálazzam,aztán egyszer csak
azt hallottam Jadától, hogy: "Basszus!"
Megkérdeztem: "Mi az, bébi? Mi van?"
Mire ő: "Elfolyt a vizem.Elfolyt a magzatvizem."
Erre én: "Ó!"
"Tuti?"
A gyerekek születésekormindig bepánikolok.
"Apuka, fogja a lábát!" Arra gondoltam:"Banyek, banzáj van. Nincs menekvés.
Szóval ne nézzek oda?Rendicsek, akkor csak fogom a lábát."
"Nagyon jól csinálod."
Szüléskor a nők Batmanek,mi meg még Robinok se vagyunk,
csak a Batmobil egyik kereke.
A fájások között,hogy elterelje a figyelmemet,
furábbnál furább dolgokat kért tőlem.Például arra kért, hogy:
"Hoznál nekem két almát,amik egy kábellel vannak összekötve?"
Mire én: "Máris!"
Jártatok valamilyen tanfolyamravagy oktatásra?
Igen, elvégeztünk egy hétórás tanfolyamot,
ami újdonsült szülőknek szólt.
Mutattak videókat is,meg mindenféle dolgot.
Bevallom őszintén,
anya végignézette velünk a születésünkfelvételeit, úgyhogy már sokkolódtam.
Tényleg, mesélnél egy kicsita születési videóinkról
és az ehhez kapcsolódócsaládi hagyományról?
Persze. Szóval...tök ártatlanul vezetik fel a dolgot.
"Szeretnénk, ha látnátok,milyenek voltunk, amikor titeket vártunk."
Tök aranyosnak tűnik.
Meginterjúvolták egymást...
- Két kilót híztam.- Most kábé 15 centis vagy.
Anya megmutatja a pocakját."Milyen cuki terhesen!"
Szaladgál a cica,a szüleink a terhességről dumálnak...
Aztán tök jó ötletnek gondolták,
hogy testközelbőlrögzítsék a születésünket.
Nyomjon, nyomjon, nyomjon!
- Így tovább!- Gyerünk, Cheryl!
Mindenki eldöntheti, hogy ez jó dolog-e,
de szerintem mi nem fogjuk megörökíteni.
Valószínűleg nem fogjuk folytatniezt a családi hagyományt.
Pedig tök jó családi szórakozás.
Emlékszel az első alkalomra,amikor a kezedben tartottad a gyerekedet?
Igen.
Szerelem volt első látásra.Tényleg, egyből beleszerettem.
Olyan pinduri! Mindene olyan icike-picike!
Emlékszem, amikor először kézbe vettem,rettegtem, hogy leejtem.
"Átvenné tőlem valaki?"
De aztán belejöttél.
Persze, simán,utána már egy kézzel is ment.
Úgy fogtam, mint az amerikai focilabdát.
Úgy sétafikáltam a gyerekkel,mintha nem is lenne a kezemben.
Apa lettem. Akkor fogtam fel.
Úgy éreztem magam, mint egy katona,akit besoroztak. "Apa lettem."
Megyünk haza.
Emlékszem,hogy a kórházból hazafelé tartva
úgy éreztem,mindenki állat módjára vezet az utakon.
Azt mondogattam: "Nyugi már!"
Akkor éreztem először,hogy onnantól kezdve az ő életéért is
felelősséggel tartozok.
Tisztán emlékszem arra,amikor hazavittük Neve-et a lakásunkba.
Olyan óvatosan mozogtunk vele,mintha egy bomba lenne a kezünkben.
Ilyenkor túlpörög az agyad.
Látsz egy madarat a messzeségben,ami felétek tart, és arra gondolsz,
hogy talán el akarja rabolni.
Amikor elmentünk itthonról,még csak ketten voltunk.
Mostantól viszont ez a kiscsávóis itt fog élni... örökre.
Ahogy beléptünk az ajtón,megláttam az új tévé cuccait a földön.
Hirtelen a következő gondolathasított belém:
"Ezer oldalas kézikönyvet adnak
egy kép a képben funkciós tévéhez,
miközben a kórházban semmit se adtaka kisbabához, amikor hazahoztuk."
Azt gondoltam magamban:"Ez így nagyon nem oké."
Katie lányommal történt a következő,körülbelül tíz hónapos korában.
Felemeltem a fejem fölé, mosolyogtam rá...
Kitátottam a számat,mire ő is kitátotta az övét.
Aztán izomból telibe hánytegy egyenes vonalban.
Azt hiszem,ezt sugárban hányásnak hívják.
Egyenesen a... Bele a számba.
Az egész a torkomba ment.Ilyenkor az a természetes reakció,
hogy az ember jó messzire hajítja,ami épp a keze ügyében van.
De én csak még jobban fogtam őt,
miközben próbáltam kiköpni a nagyját.
Ekkor tudatosult bennem, hogy apa lettem.
Minden alkalommal,amikor letettem a kiságyba...
üvölteni kezdett, mint egy szörny.
Rossz testtartással babusgattam,ami miatt később porckorongsérvem lett.
Időtlen időkig tutujgattamilyen tartással.
Atyaég! Pillanatok alatt el tudnék aludni
az alváshiánytól.
Kelj fel!
Heteken át nem alszol, totál becsavarodsz.
Megint sír!
Kimerítő tud lenni.
Megint bőg, szívem.
Hol van?
- Hol van?- Légyszi! Légyszi!
A gyerekünk ott sír,de ő azt hiszi, a karjaiban van.
Fiatalon az embercsak magával van elfoglalva,
állandó rohanásban van.
Aztán amikor gyereke születik,amikor felfogja, hogy van egy lánya,
akkor valami óriási megkönnyebbülést érez.
"Jól van. Mostantól csak ő számít."
"Már nem én vagyok a fontos, hanem ő."
Hihetetlen érzés...
amikor rádöbbennünk, hogynem mi vagyunk a legfontosabbak a világon.
Szülőként mi az az egy dolog...
- Aha.- ...ami a gyerekeddel kapcsolatban
a legfontosabb,ami miatt a legjobban aggódsz?
Az egészsége, egyértelműen.
Meg sem fordult a fejemben,hogy bármi baj lehet.
Billy fiam előtt már születetthárom makkegészséges gyerekem.
A gyerekeink koraszülöttekkéntjöttek világra,
és nem tudtuk, mi fog történni.
Az ilyen helyzetek...mindent megváltoztatnak.
Az ember boldogságáta családja boldogsága adja.
Úgyhogy nagyon sebezhetők vagyunk.
TRIANGLE, VIRGINIA ÁLLAM
Szia, itt az apukád.
Hamarosan megszületsz,mi pedig már alig várunk.
Nem kapkodod el, öcsipók.
Nem sieted el. Már két nap késésben vagy.
De ma már bújj szépen elő! Még ma!
A terhesség ideje alatt
a szülők babavárómeg nembejelentő bulit tartanak,
berendezik a gyerekszobát,nevet választanak, és így tovább.
Minden csupa boldogság.Sosem készülnek komplikációkra.
Anyád szerint két nap késésben vagy.
Én amondó vagyok,hogy a türelem rózsát terem.
Tökéletes gyerkőc leszel.És örökre szeretni fogunk.
Apu most elköszön.
Emlékszem, hogyelkezdett vijjogni meg sípolni a monitor.
A következő pillanatbanberontottak az orvosok.
"Nem várhatunk.Azonnali műtétre van szüksége."
Közölték velünk,hogy szívrendellenességgel született.
Két lyuk volt a szívén.
Akkor hirtelen fel se fogtam,hogy mi történik.
Értetlenül álltam.
Semmi baj.
Amikor először megláttam a műtét után,
elsírtam magamat, mert rá se ismertem.
Egy élettelen babának tűnt.
Abban a pillanatban fogtam fel,hogy örökre én vigyázok majd rá.
Megfogadtam,hogy sosem fogom magára hagyni.
Sajnálom.
Ez az első műtét volt, amelynek soránenyhítettünk az eltömődésen,
ami a szív pulmonális billentyűjénélalakult ki.
De az eltömődés továbbra is fennáll.
Édes kis angyalkám!
Add ki magadból! Itt van apa, itt vagyok.
Az első három év pokolian megterhelő volt.
Ez itt az én kis pajtim szerkezete.
Minden este rá kell kötni tíz órára.
Három éven át folyamatosanotthoni ápolásra szorult a fiam.
Hetente kétszerfizioterapeuta foglalkozott vele.
És hét-nyolc gyógyszert kapott.
Itt vagyunk, indulunkaz orvosi vizsgálatra.
Havonta három orvoshoz kellett elvinnünk,
közel másfél éven keresztül.
- Apu!- Jól van.
Elképesztően hosszúés kemény időszak volt,
ugyanis akkoriban nem volt kocsim.
Kérem a kezed!
Taxival, busszal,miegyébbel kellett közlekednünk.
Ráadásul a vizsgálatok egy részeWashington DC-ben volt.
Ezekre reggel hatkor kellett elindulnunk,
hogy odaérjünk a megbeszélt időpontra.
A tegnap este kemény volt.
Mára szabadnapot kellett kivennem,hogy vigyázzak RJ-re.
Emlékszem, egyszer lebetegedettegy kis náthával.
Lefogyott fél kilót.
Majdnem egy évbe teltvisszahíznia azt a fél kilót.
38,7. Jól van, kincsem.Aludj vissza szépen!
Sajnálom.
Még új volt nekem az apaság.
Folyamatosan jártunk a kórházba,a vizsgálatokra, a kontrollokra.
- Nagyon ügyes vagy.- Érzed?
- Vége, apu.- Mindjárt.
Mindjárt.
Mekkora buborék!
Látod a szíved? Ott van.
Túlóráznom kellett.
A főnököm mindig elengedett,ha úgy hozta a szükség,
viszont bért nem kaptama kiesett idő után.
A pár nap szabadságomat ishamar elhasználtam.
Most melóba tartok.
Éjszakai műszakom lesz.
Este 11-től reggel hétig.
Aztán nyolctól négyig iskolában leszek.
Este hétkor elhozom a fiamata bébiszittertől,
aztán kezdődik a napi rutinunk.
A tavalyi év húzós volt.
Mindig azon kell agyalnom,
hogy a lakbért, a villanytvagy a kocsi törlesztőjét fizessem-e ki.
Tavaly háromszorvitte el a bank a kocsimat.
Állandó stresszben élek.
De a fiam előtt nem mutatom ki.Ügyelek rá, hogy ne érezze.
Minden reggel ott vagyok, amikor felébred.
Igyekszem biztosítani a jókedvét,meg minden mást, amit csak tudok.
Hol van RJ? Hol lehet RJ?
Aki bújt, aki nem, megyek!
Itt sincs. Hol lehet?
Hol rejtőzhet? Itt van az én RJ-m.
- Most megvagy!- Tegyél le!
Olyan energiákat szabadít fel bennem,amikről nem is tudtam.
Tizenkét óra meló után hullafáradt vagyok,
de amint belépek a lakásba,RJ felvillanyoz.
Imádlak!
Minden gondotaz otthonunkon kívül hagyok.
Ő csak annyit észlel, hogy apa elmegy,aztán meg hazajön, és indul a móka.
Megjött apa. Mihez lenne kedved?
- Kimenni.- Oké.
Keresve se találhatnék jobb társata gyerekneveléshez.
Az a helyzet, hogy nem vagyunk együtt.
Soha nem is voltunk.Mindig barátok voltunk.
APÁNAKLENNIJÓ
Bármilyen sablonosan is hangzik,tényleg működik.
Jól vagy, cimbi?
Arra jutottunk, hogy nem muszáj
egy párnak vagy házaspárnak lennünk ahhoz,hogy remek szülők legyünk.
"Van kedved focizni?" Van.
"Velem és RJ-vel?" Igen."De te nem játszhatsz..."
Olyannyira jól működik, hogy a barátaim
azt kívánják, bárcsak ők isilyen jól meglennének a párjukkal.
És ez nagyon jólesik.
- Nyomd bele!- Ráállok. Oké.
Most pedig...
Ti is láthatjátok,hogy tele van energiával.
Nem játssza meg magát.Robert mindig ilyen.
Amikor Chantay elmondta, hogy terhes...
Tudni kell, hogy szeretem és imádom őt.
De amikor elmondta, hogy terhes,valami megváltozott bennem.
Nem igazán tudtam, hogy mi és miért.
Azt hiszem, megijedtem az egésztől.
Azt mondtam neki,hogy nem akarom a fiunkat.
KIS SZÍVEK, NAGY REMÉNYEKREMÉNY...EGÉSZSÉG...GYÓGYULÁS...
Utána szóba sem álltam vele.
Ez ment két hónapig, amit már megbántam.
Előtte mindennap nagyokat beszélgettünk.
Eleinte egyáltalán nem örült a gyereknek.
De idővel megváltozott a hozzáállása.
Kár, hogy ilyen sokáig tartottbocsánatot kérnem tőle.
Azt mondtam neki, hogy:"Ha egyszer majd úgy érzed,
képes vagy megbocsátaniés még egy esélyt adni, nem bánod meg."
- Kimegyünk kicsit apuval.- Oké.
- Szeretlek, anyu.- Én is téged. Menjetek!
Szerintem meg tudunk változni.
Tudom, hogy az ember képes megváltozni,mert láttam már rá példát.
Tanúja voltam.
Azt mondta, már jóvátettem.
Azt mondta: "Már jóvátettedazt a két hónapnyi közönyt."
De én úgy érzem, sosem tehetem jóvá.
Egy pillanat!
Vigyázz, kész...
Az emberek azt mondogatják nekem:"Csodás apa vagy. Remek apa vagy."
Aztán elmondom nekik, hogyeleinte nem akartam a gyerekemet.
Mostanra viszontmindennél fontosabb lett számomra.
Már nem kell sok.
Hibáztam, amiért bűntudat gyötör.
Számomra... mindig van hová fejlődni.
Apám jóformán analfabéta volt. De mindigott volt, amikor szükségem volt rá.
Sosem bújt kia felelőssége vagy a kötelességei alól.
Ez mindig példaként lebeg előttem,mert apám nincstelen volt,
mégis rengeteget kaptam tőle.
Számomra ő a legnagyobb ember.Ő az elnök.
Ő az első ember a Holdon.
Számomra ő az atyaúristen.
Mizu, haver?
A fiam egyszer azt mondta,olyan akar lenni, mint én.
Mélyen a szemébe néztem, és aztfeleltem: "Sosem leszel olyan, mint én.
Nem akarom, hogy rám hasonlíts.
Minden erőmmel és porcikámmal azonvagyok, hogy jobb emberré válj nálam."
- Éljen! Boldog szülinapot, fiam!- Köszi, apu.
A fiam nagyon okos, tele van élettel.
Az a célom, hogy hosszú életem legyen.
Remélem, hogy még láthatom,ahogy a fiam családot alapít.
És hogy milyen emberré válik.
- Apu!- Igen, RJ?
Teljes, gyógyult szívemből szeretlek.
Tényleg? Köszönöm! Köszönöm!
- Hűha!- Apu?
- Jól vagy?- Igen, csak pityergek. Hű!
- Fejezd be a következő mondatot!- Oké.
"Egy apa..."
Azzal fejezem be,hogy számomra mi az én apám.
Egy apa számomra iránytű.
Apám nagyon erkölcsös ember volt,aki mindig élesen el tudta választani
a jót a rossztól.
Jó apa volt. Szigorú, de jó.
Az én apámat nehéz körülírni.
Nem látott el tanácsokkal.
Nem főzött, nem segített nekünk a háziban,semmi ilyesmit nem csinált,
mert egész nap melózott.
Ellenben a hétvégékenmindenért kárpótolt minket.
Ő egy jó ember.
Nem halt meg, vagy ilyesmi.Csak elérzékenyültem.
Úgy nőttem fel,ahogy más bevándorlók gyerekei.
A generációnkat meghatározó alapvetésaz áldozathozatal volt.
Apám rengeteget dolgozott.
És... fura módonén is rengeteget dolgozok.
- Szép napot!- Köszönöm.
Huszonnégy órával azután,hogy a feleségem megszülte a lányunkat,
már dolgoztam a tévében.
Most, hogy felidéztem,máris bűntudatom támadt.
Ha belegondolok,meglehetősen régimódi munkám volt.
"Megyek a Rockefeller Centerbe műsortcsinálni, szórakoztatni az embereket."
Nem tudom, hogy tudatos volt-e részemről,de végül pontosan olyanná váltam,
mint egy tévésorozatos apuka.
"Megszületett a kicsi, pompás.Mennem kell dolgozni."
Belém van kódolva, hogy dolgoznom kell.
Úgy érzem, apaként ez a feladatom.Tudom, ez régimódinak hangzik.
Szerintem az apa szerepétmég ma is úgy képzelik el sokan,
hogy az ő dolga az,hogy elmenjen a vadonba,
utat vágjon magának, nyersanyagot gyűjtsönés leterítsen egy vadat.
De a gyerek igazából arra vágyik,hogy az apja vele legyen.
Előfordulhat, hogy valakinekheti 75 órát kell dolgoznia.
Lehet, hogy ez szolgáljaa család érdekeit.
Ha ez így van,akkor alkalmazkodni kell hozzá.
De ne használjuk kibúvónak a munkát!
RIO DE JANEIRO, BRAZÍLIA
Jó reggelt!
Nálunk, Brazíliában a fiúknagyon nem értenek a szülőséghez.
A társadalmunk azt vallja, hogy:
"Bízzunk mindent anyára!Apa mindent elrontana."
Még egy falatot!
Jó nagyot!
Rossz, hogy ezt nevelik belénk,
mert az ember tényleg elhiszi,hogy képtelen rá.
Segíteni akarok neked, apu.
Már így is segítesz.
Valóban nem könnyű egyensúlyozni az apaság
és a munka között.
Nekem az a titkom,hogy rengeteg kávét iszom.
De tényleg.
Köszönöm, fiam.
Remek lett. Isteni kávét főzöl.
Amikor apa lettem, nagyon megváltoztam.
A nőket általábanmegváltoztatja az anyaság.
Thiago végig velem volta terhesség és a szülés ideje alatt.
Így aztán ő is átmentazokon a változásokon, amiken én.
Látni a változást az arcán.
Kemény volt, mert úgy lettem apa,hogy nekem sosem volt apám.
Először fogalmam se volt,hogy mit csináljak.
Lövésem se volt az egészről.
Elkezdtemmindenféle nevelési könyvet olvasni.
De mire megértenéd,hogyan neveld fel a gyereket,
vissza kell menned dolgozni.
És ez kiöl belőled minden boldogságot.
Abszurdumnak tartom, hogy az apáknakcsak öt nap apaszabadság jár.
Hogy miért van szükség apaszabadságra?
Nem azért, mert apának meg kell tanulniaa gyereknevelés mikéntjét,
hanem mert anya szülés után van.
Az anya rengeteg támogatásraszorul az apától.
Való igaz, hogy a gyereksokkal inkább anyás...
az első három hónapban.
De az anyáról ki gondoskodik?
Ki áll ott mellettea felépülési időszakban?
Hogyan támogassa az anyát,ha öt nap apaszabadság után
vissza kell mennie dolgozni,hogy megkeresse a betevőt?
Gyertek csak!
Engedd el a kilincset!
Gyere! Először Dante száll be.
Gépészmérnökként dolgozok.
Hagyományos, nyolc órás munkarendben,reggel nyolctól délután ötig.
Irány az iskola, igaz?
Igen!
Az apukák többségenem úgy gondolkozik, mint én.
Az emberek folytonbesegítő apaként beszélnek róla.
"Azta, de rendes apuka a férjed,hogy így besegít!"
Nem. Ez nem besegítés.
Besegítés az, ha a szomszédpár percig figyel a gyerekekre...
amíg kiteregetek...
Az besegítés.
Egy apa nem besegít.
Ő kiveszi a részét a gondoskodásból.
Nyugi! Engedd el Maya kezét!
Nyugodj meg szépen, nagy levegő!
A legelső dolog, amit apaként megtanultam,
az, hogy bíznom kell az ösztöneimben.
Igenis értünk ehhez.
Kitalálta, hogyan hallassa a hangját.
Halihó!
Elkezdett egy podcastot csinálnikét barátjával.
Jó látni, hogy...
Ugyan egyikünknek se volt szerető apja,mi mégis képesek voltunk azzá válni.
Nekem a következő mondat a taktikám:
"Ha elöl hagyod a játékokat,kidobom őket!"
Elmondom, mi ezzel a gond.
Úgy várod el a lányodtól,hogy szót fogadjon neked,
hogy nem magyarázod el a kérésed miértjét.
És a félelmére alapozol.
Érted?
Értem.
Nagyon jó látni, ahogy szárba szökkenez a mozgalom Brazíliában.
Az első fiam születése utánblogolni kezdtem,
hogy megörökítsema gyerekeimmel eltöltött első éveket.
Aztán érkezett egy komment az egyikbejegyzésemhez. Kábé az állt benne, hogy:
"Vajon eljött a mi időnk?"
Gondoltam magamban: "Ez meg miről beszél?"
Elmeséltem Annie-nek.
A következő volt a reakciója:"Úristen! Ez az apád. Megtalált."
Tizennyolc éve nem láttuk egymást.
Mintha soha nem is lett volna apám.
Olyan érzés, mintha azért kezdtem volnablogolni, hogy rátaláljak az apámra,
és elölről kezdjem vele az egészet.
Remegett és sírt, amikor találkoztunk.
Megölelte a fiamat,aztán elsírtuk magunkat.
Olyan jó érzés volt,hogy a fiaimnak van nagyapjuk!
Egek... Istenem, de jó ezt érezni!Annyira jó!
Micsoda ajándék!
Ez most hihetetlenülfog hangzani, de igaz.
Úton idefelé, az autópályán
a rádióadókat kapcsolgatvabelefutottam Harry Chapin egyik dalába:
Folyton elmaradnak a mesékA gyermek számára ez kevés
Az egész dal egy apáról szól,akinek sosincs ideje a fiára.
És szerintem minden apa agyal ezen.
Mind filózunk azon,hogy eleget vagyunk-e jelen.
Néha azon morfondírozok,nem tolom-e túl az apámhoz képest,
nem kéne-e néha magukra hagynom őketkicsit, hogy kibontakozzanak.
Bonyolult ügy.
Szerintem nagyon gyorsan,generációról generációra változik
a szülők feladatköre.
A feleségemmel a kezdetek ótaegy csapat vagyunk, társak mindenben.
A pelenkázásban, a cumisüvegekfertőtlenítésében, mindenben.
Mindketten kivesszük a részünketmindenből.
Hála az égnek, hogy támogathattam.
Vannak barátaim, akik azt mondják:
"Nyugi, az első évbennem sok dolgod van a gyerekkel.
Néha érdemes megszeretgetni,
de az elején úgyis minden a nő dolga."
Ez óriási tévedés.
Jól csinálod.
Köszönöm, édesem. Igyekszik apuci.
Lehet, hogy ez túl sok.Lehet, hogy így nem vagyok elég férfias,
de az van, hogy szeretemtisztába tenni a gyerekeimet.
Mutasd, milyen ügyes vagy!De szépen mászol!
Feltaláltak egy új típusú apukát.
Mindennap én viszem őket a suliba.
Aztán megyek a szülőikre,meg hasonlókra...
Folyton ott vagyok.Úgy érzem, mintha én is iskolás lennék.
Ha apám anno megjelent volna a sulibana nap kellős közepén,
összeszartam volna magam.
Azt jelentette volna, hogy valaki meghalt,vagy azt, hogy óriási bajban vagyok.
Nem mondom, hogy akkoriban jobb volt.
Nem vagyokaz a "bezzeg az én időmben" típus.
De az biztos, hogy változtak a szerepek.
TOKIÓ, JAPÁN
Régen kérkedtem azzal,hogy 150 órát túlórázok.
Ez volt a normális.
Egy nem dolgozó férfitkiközösít a társadalom.
Aztán autoimmun betegségetdiagnosztizáltak nálam.
Állandó fájdalmaim voltak.
Lehetetlenné vált számomra,hogy munkába menjek.
A reggelikészítést hagyományosanaz anya feladatának tekintik.
Nem sűrűn látni férfita konyhában reggelente.
Nálunk én főzök, úgyhogy ez a megszokott.
Szia, jó reggelt!
Jó reggelt!
Tedd le anya mobilját!Rakd vissza a könyvet!
Pakold el a könyvet!
A könyv! Pakold el szépen!
Nem csinálunk ilyet a könyvekkel.
Tedd el szépen!
- Apa.- Igen?
Nézz oda!
Mi az?
Nézd!
Egyél, Yu!
Amikor 20 évvel ezelőttabbahagytam a munkát...
mondtam a feleségemnek, hogy váljunk el.
A betegség miatt
kénytelen volt gondoskodni rólam.
Ez a gondolat az őrületbe kergetett.
Még az öngyilkosság ismegfordult a fejemben.
Tisztán emlékszem a feleségem szavaira...
"Kérlek, élj tovább értem!"
Öltözködj!
Látom, remekül szórakozol,
de mondjak egy rossz hírt?
Ne!
Fordítva van rajtad a felsőd.
A feleségem azt mondta:"Majd én dolgozok...
Te pedig itthon maradsz."
Így lett aztán belőlem...
háztartásbeli férj.
Indulás!
Azért festettem be a hajam...
mert igazából...
nem találni egy japán üzletembert se,
akinek szőkített a haja.
Aki befesti a haját,nem mehet többé dolgozni.
Éppen ezért festettem szőkére a hajam.
Amikor a feleségem meglátta, azt mondta...
"Hű, de jól nézel ki vele! Jól áll neked."
A sokadik kontrollvizsgálat után
az orvosom azt mondta:"Vége a betegségének. Mihez lenne kedve?"
Az jutott eszembe, hogy...
"Lehetnek gyerekeim?"
A feleségem azt hajtogatta, hogy...
"Nem lesznek gyerekeink,nincs szükségünk rájuk."
Két évembe telt rábeszélni a feleségem.
A terhességen, a szülésenés a szoptatáson kívül...
minden mást meg tud csinálni egy férfi.
Ennek hallatán a feleségemvégül beleegyezett. Azt mondta, hogy...
"Jól van, szülök neked gyereket."
Ma Akihabarába jöttem, a...
"Háztartásbeli apukák titkos baráti köre"találkozójára.
Azért jöttem,hogy a háztartásbeli életről beszéljek.
Igazából nem titkos az egyesület,bárki csatlakozhat.
Csak ha valamire azt mondjuk Japánban,hogy "titkos", az menőn hangzik.
A szomszédom mesélte,hogy el tudott menni fizetett szabadságra.
Szerintem az emberekmost már legalább tudnak rólunk.
A háztartásbeli férjekmég mindig egy kisebbség.
De szerintem kezd megváltoznia szemléletmód...
Már nem kell gyötrődnünk csak azért,mert mások vagyunk.
Amikor úgy döntöttem,hogy háztartásbeli férj leszek,
csődtömegnek éreztem magam.
Akkoriban nem mosolyogtam ennyit.
Más ember voltam.
Mogorva arckifejezésem volt.
Folyton ilyen arcot vágtam.
De mára ez teljesen megváltozott.
Most már boldog vagyok.
A gyerekem születésekor
ejtettem életemben először örömkönnyeket.
Hálás vagyok neki, hogy világra jött.
Hálás vagyok neki... bizony.
PÁCIENS NEVE: HOWARD, CHERYL
- Halló.- Drágám?
- Szia, kicsim!- Szia, életem! Hogy vagy?
- Remekül.- Az jó.
Örülök, hogy hívtál. Mi volt a dokinál?
Túl vagyok a vizsgálaton.
És... ikreket várok, drágám.
Úristen!
Ez fantasztikus!
Amikor Cheryl teherbe esett az ikrekkel,össze kellett szednem magam.
- Megszülettek.- És mik lettek?
Két kislány.
Mindketten egészségesek.
- Cheryl is jól van?- Remekül.
- Két kislány.- Két húgod született.
- Két lány.- Hallod ezt, Bryce?
Megnézzük a hugicáidat.
Jól emlékszem,mennyit főztem és vigyáztam rájuk.
Fújd bele!
Cherylnek is gondját viseltem.
Emlékszem, úgy éreztem, hogy:
"Azta! Egész idáigszinte csak egy gyerek voltam."
Akkor először éreztem magam férfinak.
Elkezdtem úgy érezni,hogy férfiként állok helyt a családomban.
- Apának is adsz egy puszit?- Puszild meg apát is!
Imádtam csecsemők apukája lenni.Hihetetlenül örömteli volt.
A totyogósok már izgágák...
kissé kimerítők.
De egészen 12 éves korukigcsodálatos az apjuknak lenni.
- Ne kamerázzalak?- Tök ciki vagy.
Óriási élmény.
Az ember újraélheti velük a gyerekkorát.
Ölelkezünk, felolvasok nekik,segítek a házijukban, színezgetünk,
nyaralni megyünk Disneylandbe...
Csodás. Meseszerű az egész.
Aztán elszaródnak.
- Nem érdekel! Hagyjál!- Utállak, utállak, utállak!
Ne vegyél már!
Hagyjál már élni, anya!
A tinédzserkor nagyon kemény időszak.
EGY ÍR LÁNYT MINDENKI IMÁD
Jól van.
Ilyenkor elképzelhetetlenül sok érzéstombol bennük.
Remek színésznő lenne belőled, Summer.
Nem tudom, hogy most sírok-e vagy nevetek.
A kislányom épp hisztériázik,
mert elvettem tőle a mobilját.
Add már vissza!
Add vissza a mobilom!
Be kell látni, hogy egy apa se tökéletes.
KIERAN DAVIDSON VLOGJA
- Lábat a fékre!- Oké, láb a féken. Jó.
Kerüld ki a fát!
Figyelj a kutyás nőre!
Lassíts, kereszteződés jön!
Hű! Ez durva volt.
Mind menet közben rázódunk bele.Ezt nem lehet tanítani.
A szeretet mellett határok is kellenek.
Imádom a gyerekeimet, de néhamuszáj azt mondanom nekik: "Nem."
Nem sokkal a lányunk születése utánazt mondtam a feleségemnek:
"Jobb, ha észben tartod, hogy bármit iscsinálunk, egy nap terápiára fog járni,
ahol minket fog hibáztatni."
- Morgan lekéste a buszt.- Jaj, ne már! Mit csinálsz?
- Így most apuci viszi suliba.- Elég!
Szépen bekísérem majd a suliba,csodálatos lesz.
- Dehogy kísérsz be! Ne már!- És szépen felvesszük.
Nem!
Imádni fogják a követőim.
- Nincsenek is követőid.- Dehogy nincsenek!
Hátsó ajtó!
- Menjünk, kölyök!- Nem!
Szeretlek.
Szia!
Édes élet!
Kellően nagy szabadságot adok nekik,
pedig azt hittem, hogy helikopterszülővagy tigrisapuka leszek.
Ha nem tigris, akkor méhészborz,de valamilyen állat.
Sohasem büntettem meg a gyerekeimet,de ők máshogy érzik.
"Túl szigorú vagy velem!"
Mire én:"Voltál egyszer is szobafogságban?"
"Nem."
"Volt már, hogy elvettem tőled valamit?"
"Nem."
Nem is sejtik,hogy már rég lemondtam róluk.
"Megmondom, miért. Mert azt mondtam,és mert ez az én házam."
Emlékszem, hogy ennek hallatán mindig aztgondoltam magamban: "De genya vagy, apa!"
De én is ugyanezzel érvelek a fiamnak.
Nálunk van egy úgynevezett "bizalom köre".
A bizalom körében bárki bármit mondhatott,nem kapott érte büntetést.
Idővel aztán annyira lazák letteka gyerekeink a bizalom körében,
hogy már mindenfélét mondtak.
Mire Willow 15 éves lett,
én már menekültem a bizalom köréből.
Ne, apa! Nem akarok beszélni a...
Tényleg, ne már!
- Változik a tested.- Ne, apa! Atyaég!
- Változik a tested.- Hallgass már, apa!
Én csak szeretném, ha beszélgetnél velem.
Felőlem beszélgethetünk, de nem erről.
- Lesznek majd szexuális kapcsolataid.- Jesszusom, apa! Hagyd abba!
- És ha majd...- Anya adott egy könyvet,
amiben minden benne volt!
- Jó, csak mondom.- Rémes volt.
- Tudom, apa! Istenem!- Kérdezhetsz...
- Kérdezhetsz bármit.- Maradj már csendben!
Amire elég hamar rájöttünk Jadával
a szülői pályafutásunk kezdetén, az az,hogy nem tudjuk, hogyan kell csinálni.
Ha így állunk az egész helyzethez,
sokkal könnyebbjó kapcsolatot kialakítani a gyerekekkel,
mert ők is tudják, hogy lövésünk sincs.
Belenyugodtunk a dologba,és azt mondtuk mindegyiküknek:
"Nehéz ez a szitu, úgyhogy segíts!
Szerinted mire van szükségeda személyiséged fejlődéséhez,
hogy aztán a lehető legjobb módonteljesedhess ki?
Mondd meg! Én nem tudom."
Elkezdi megtanulni az ember,hogy az apaság egy csomó szarsággal jár.
És ezeket kezelni kell,akkor is, ha nem fűlik hozzá a fogunk.
Akkor is, ha bénák vagyunk benne.
Merjünk részt vennia gyerekek nevelésében!
Ne tétlenkedjünk!
DARNSTOWN, MARYLAND ÁLLAM
Mindjárt kész.
Jöhet? Várj csak! Megnézem a pogácsákat.
Odaégettem a pogácsákat?
Nem lesz sok annyi cukor a kávédba?
Szerintem elég már.
Méltóztatnál felkelni?
Már 14 óra alvásnál tartasz.
- Jól vagy?- Ki a nővéred szobájából!
Már 14 órája alszik.
Atyaég!
Nem kéne hagynod neki.
Megígértem,hogy csinálok neki kolbászos mártást.
Körülbelül már hatévesen tudtam,hogy apa szeretnék lenni.
Tényleg.
Kérsz kolbászos mártást pogácsával?
Csináljon neked apa?
Vagy csinálsz magadnak?
Nahát, mik vannak!
Várj csak! Öntök még bele egy keveset.
Egyszer megkeresett egy leszbikus pár,hogy lennék-e a spermadonorjuk.
Megkérdeztem tőlük,
milyen kapcsolatbanmaradhatnék a gyerekkel.
Azt felelték,hogy az égvilágon semmilyenben.
Mondtam nekik, hogy akkor felejtsék el.
Ha tudnám, hogy van egy gyerekem valahol,
része akarnék lenni az életének.
Azt hiszem, ebből jöttem rá,hogy apa szeretnék lenni.
Úgy döntöttünk, nevelőszülők leszünk,aztán pedig örökbefogadók.
Emlékszem, hogy amikor megkérdezték,
hány gyereket vállalnánk be,eleinte egyre gondoltam.
Esetleg kettőre, mert megbeszéltük,hogy testvéreket nem választanánk szét.
Kevesebb mint hat hónap alattnégy gyereket vettünk magunkhoz.
Három fiút és egy lányt.
Így lett belőlünk hatfős család.
Hárman még csak pelenkások voltak.
Mindenki azt hitte, hogy megőrültünk.Hogy elment az eszünk.
Én amondó vagyok, hogy ép ésszel
nem is tudtuk volnajól kezelni a helyzetet.
Makai Davis, hagyd játszani a nővéred!Nem viccelek.
Ha nem hagyod őt is játszani,eltiltalak a játéktól.
Rajtad áll. Oké? Ez van.
- Gondold át!- Francba már!
Ha hagyod őt is játszani, szuper.
Ha nem, akkor mára befejezted.
Nem adtak kézikönyvet a szülőséghez,úgyhogy a saját fejünk után megyünk.
Apróságokon nem akadunk fenn.
Tök genya velem!
Én nem hiszem, hogy...
A tesód szerint még nincs itt az ideje,hogy fiúzz.
Lehetnek fiú barátaid extrákkal, de...
- Mi? Mi van?- Ja, extrákkal.
De pasi kizárva.
- Mi van?- Miféle extrákkal?
- Mi a...- Mi van?
Inkább a házitokkal foglalkozzatok,ne a pasizással meg a csajozással!
Nekem nincs házim.
Gyere, Amaya! Indulunk.
Vedd a cipőd, drágám!
Amikor még mindketten dolgoztunk,
a gyerekek meg napközibe jártak,Reece egyik nap azt mondta
a munkából hazatérve,hogy háztartásbeli lesz.
Mondtam neki, hogy legyen.
Át kellett gondolnunk a kiadásainkat,mert előtte mindketten dolgoztunk,
de optimisták voltunk.
Akkoriban két munkám is volt,mégis ezt éreztem helyes lépésnek.
Egy apa is lehet háztartásbeli,és ez nem a gyengeség jele.
Úgy éreztem,otthon akarok lenni a gyerekekkel.
Gyakran megkapjuk a kérdést,hogy ki az anya, ki az apa.
Ezt tényleg megkérdezik az emberek.
Mindig emlékeztetem őket,hogy mindketten apák vagyunk,
de ami a legfontosabb, hogy társak.
A jó szülők titka az, hogy társak.
Majd jövök.
- Szeretlek.- Pá! Én is.
- Kéne egy Apple Watch.- Nem veszek neked Apple Watchot.
- Miért nem?- A mobilodra se tudsz vigyázni.
Ne viccelj már!
- És egy drónt kaphatok?- Nem, drónt se veszek neked.
- Vigyázz, szarvas!- Nyugi, látom.
Szép példány. Ott a kicsinye is.
Kösz, hogy figyelmeztettél.
Mindenki kapja fel a csizmáját!Hátramegyünk.
Mizújs, skacok? Örültök, hogy jöttünk?
Egész nap!
Egész nap kóricáltatok.
Anyám hatszor ment férjhez.
És a hat házasságból tíz gyereket szült.
Már egészen kicsi koromban is...
apám rendszeresena lábamon nyomta el a cigijét.
Ez volt a nevelési módszere.
A 18. születésnapomrahajléktalanná váltam.
Kemény volt.
Most 53 éves vagyok.
Örökre nyomot hagyott bennem.
A gyerekeimnek isnagyon nehéz múltjuk van.
Bizonyos kihívásokkal és nehézségekkelegyszerűen nem tudunk mit kezdeni.
Makainál például magzatialkohol szindrómát diagnosztizáltak.
Kétséges volt,hogy valaha képes lesz-e beszélni.
Makai, el fog szakadni a felsőd.Ne csináld!
De én amondó voltam,hogy soha ne mondd, hogy soha.
Hátha csak arról volt szó,hogy még senki nem szánt időt...
Nem, nem foglak cipelni.
...arra, hogy hozzásegítse őta beszéd képességéhez.
Jól van.
Egyszer a munkából hazaérve láttam,hogy Reece erről a szindrómáról olvas.
Mesélt egy lányról,akinek a szülei vettek egy farmot,
ami csodás hatással volt a lányra.
Megkérdeztem tőle,hogy nekünk is ez kellene-e.
Azt felelte: "Találtam öt eladó farmot."
Úgyhogy vettünk szépen egy farmot.
Hol van az etetőtálja? Szegény...
Mi? Hol?
Ott vannak, Amaya.
A farmon teljes biztonságbanérzi magát Makai.
Azon gondolkozunk,hogy veszünk egy lámát vagy...
- Ja, az jó lenne.- Lámát vagy alpakát?
- Lámát.- Lámát.
- Lehet, jön egy láma.- Az alpakák köpködnek.
Magasabbra!
Nem volt lábérintés.
Dehogynem! Ez volt az.
De meg kell érintened a lábujjad hegyét.
Mindegyik gyerekünknekmegvan a maga problémája,
amivel meg kell birkóznia.
Sosem felejtem el,amikor Reece szólt nekem, hogy baj van.
Azt mondta,rengeteg kaját talál Amaya szobájában.
Azt mondta, hogy: "Gyűjtöget."
Amikor Amaya éhes, megijed,mert attól fél, hogy nem kap ennivalót.
Kerüld ki a sarat!
A fiam, Greyson, most 11 éves.
Az anyja 12 éves volt,amikor világra hozta.
Úgy került a gyámügyesek látókörébe,
hogy vérömlenyeés megrázott baba szindrómája volt.
Az anyja 14 évesenmár a második gyerekét várta.
Ő a másik fiam, Tristan.
Jaj, ne csináld, Tristan!
Hátraszaltózni fog.
Nem sok hiányzott.
Mindegyikük sérült.
De nem tudnak mihez kezdeni vele.
Nem tudják, hogyan változtassanak rajta.
Itt jön a képbeaz apa feladata és felelőssége.
Segítenem kell nekik.
Már nő a bajszod.
Látjátok, mondtam, hogy már nő!
- Bizony.- Az mi?
- Egy pattanás.- Az a bajsza.
Nem, ez pattanás. Egy nagy pattanás.
- Nem.- Ez egy pattanás.
- Igen!- Nem pattanás.
- Ne ütögesd!- Kopj le rólam!
Nem pattanás.
Szerencsés vagyok velük.
Megütöttem velük a főnyereményt.
Apa lettem.
Rajt!
Világéletemben arra vágytam,hogy megházasodjak és családot alapítsak.
A gyerekkoromközel sem volt olyan tökéletes,
mint szerettem volna.
Én viszont tökéletes gyerekkortakartam a gyerekeimnek.
Egy gyerek akkor a legboldogabb,ha érzi, hogy szeretik.
Egy gyerek akkor a legboldogabb,ha a lehető legnagyobb biztonságban van.
Egy gyerek akkor a legboldogabb,ha jó példákat lát maga előtt.
Ha képesek vagyunk biztosítani mindezta gyerekeink számára,
akkor nagyjából mindent megtettünk,amit csak lehet.
Igaz ugyan, hogy...
mindannyian azt hisszük,ennél sokkal többet is tehetünk értük,
de szerintemez a három dolog a legfontosabb:
szeretet, biztonság és jó példa.
Hajrá!
Remek lövés volt.
Nézd már! Kiütöttelek, pajti.
Apuci!
Nem gáz, még így is én vezetek.
Emlékszem, hogy apa rengeteget dolgozott,
de soha, egy pillanatra se feledkezett megaz apai kötelességeiről.
Igen, apám sokat dolgozott.
De ott lehettünk vele a forgatásokon.
Van is egy kép,amin apa figyeli a felvételt,
Joce a térdénél áll,Paige vállmagasságban áll mellette,
én meg a fülébe kapaszkodok.
Ha látni akartam őt, beszélniakartam vele, apa mindig elérhető volt.
Itt egy kép rólam és az apámról.A Légierőnél szolgált.
Még mindig vannak emlékfoszlányaimerről a helyről.
Láttad azt, amelyiken apával tervezemA nagy autólopás egyik jelenetét?
- Melyiket? Hol?- Ez a kép az, itt.
Ez annyira jó kép!
Itt hány éves voltál, apa?
Még csak 22.
Apám és a nagyapám is remek apák voltak.
Mindig éreztették a gyerekeikkel,hogy szeretik őket.
Apám ebben a csizmábanakart filmsztárrá válni.
Az végül nem jött össze neki,
de komoly hatást gyakorolta család eljövendő nemzedékeinek jövőjére.
Mindig is csodáltam az apámat,
és sok tekintetben hasonlítani akartam rá.
A legjobban az életszemlélete fogott meg.
Szia, nagyapa!
- Jó reggelt!- Jó reggelt!
Egy Ron Howard nevű kölyök,akit mi csak Ronnie-nak hívtunk,
állandó szereplő volta The Andy Griffith Show-ban.
A fiú apjaként
én is ott voltam a forgatásokon,hogy felügyeljem őt.
Élénken emlékszem minden egyes pillanatra.
Az apa-fia kapcsolatotnem szabályozza a törvény.
Nincsenek megkötések.
Minden anya és apa olyannak és úgyneveli a fiát vagy a lányát,
amilyennek és ahogy szeretné.
És én úgy látom jónak,hogy adok 25 centet, ha megdolgozol érte.
Érted, miről beszélek?
- Azt hiszem.- Remek.
Nem kapom meg a másik 75 centet.
Így van.
Valahányszor olvasópróba volt,
mivel apád, Ronnie még nem tudott olvasni,
én olvastam fel a szövegét.
Az egyik olvasópróba végeztével
odaálltam a producerek,az írók és a rendező elé.
Megmondtam nekik,hogy nem stimmel az, ahogy Opie,
az apád által játszott karakter beszél.
"Ezzel az okoskodó, pökhendi stílussal
garantált lesz a nevetés,de nagyon károsan fog hatni
a saját apjával ápolt kapcsolatára.
Lehet, hogy szórakoztató,
de az emberek a lelkük mélyénneheztelni fognak a kölyökre.
Nem fogják szeretni."
Azt javasoltam nekik, fontolják meg,hogy finomítanak Opie karakterén.
Emlékszem, hogy Andy odajött hozzám.
Azt mondta: "Rance,
beszéltünk arról,amit ebéd közben mondtál.
És igazad van.
Változtatunk a karakteren.
Nem lesz olyan nagyszájú és okoskodó.
Megpróbálunk olyan kapcsolatot kialakítani
köztem és Opie között,
amilyen közted és Ronnie között van."
Emlékszem,egyszer mesélted nekem, mennyire féltél,
hogy sosem leszel olyan jó apa,mint a tiéd.
Igen, rettegtem ettől.
Így igaz.
Ő remek apa volt.
Én meg szerintem nem.
Egy jó apa a szó legszorosabb értelmében
egy egész életre szóló áldás leheta gyerekei számára.
Az én apám is áldás volt.
LONDON, ANGLIA
Először lassan kell lélegezni.
Aztán át kell váltani...
Bocs, átcsaptam hiperventilálásba,miközben bemutattam.
Nem velem van baj.Apád az, aki hiperventilál.
Légyszi...
Most szóltak, hogy a dokik szerintbármelyik percben megindulhat a szülés.
A mami pocakja most összeszűkül,hogy kinyomja a kisbabát.
Érted?
És ez némi fájdalommal jár,
ezért aztán koncentrálnia kell,hogy helyesen lélegezzen.
Te tudtad,hogy apának az volt a legnagyobb félelme,
hogy képtelen lesz olyan jó apává válni,mint amilyen az övé volt?
Folyton ettől rettegett,
mert szinte istenítette nagyapát.
- Ezt mondta?- Igen.
Nekem is hasonló félelmeim vannak.
Ha apára nézek, folyton arra gondolok,hogy sosem érhetek a nyomába.
Úgyhogy én is rettegek ennek kapcsán.
Szerintem nagyon jó sorod lesz köztünk.
Már kapiskáljuk, mit hogyan kell.
Korábban mindenthasraütés-szerűen csináltunk.
De az utóbbi kábé egy évben
már elkezdtük megérteni,hogyan is működik a gyereknevelés.
És csodálatos nővéreid is lesznek.
Úgyhogy...
Remélem, jó lesz neked.Minden erőmmel azon vagyok.
Itt a kisöcsétek.
Reednek hívják. Ki tudod mondani?
Szia!
Igyál csak, kisasszony!
Egészségedre!
Már héthetes.
Úgy nő, mint a bolondgomba.
Rengeteg tejet iszik.
Tudom.
Ashley éjjelente lefeji az anyatejét,
a cumiztatást pedig én csinálom,amit imádok.
Bevágta az egész üveget.
Közben érzem,hogy egyre jobban kötődünk egymáshoz.
Ezt figyeld! Óriási, amit leművel!
Nyújtózz egyet!
Nyújtózkodj csak!
Szia, kisasszony! Tudom.
Igen. Bizony.
Ó, igen! Bizony ám!
Lenyűgöző teremtés.
Meggyőződésem,hogy már minden rezdülésemet ismeri.
Nem fog emlékezni ezekre a pillanatokra,de szerintem beleivódnak a lelkébe.
És rám is jótékony hatással vannak.
Feltehetem a kérdést,ami engem leginkább foglalkoztat?
Nem tudom rá a választ.
Érdekelne a véleményed,
és talán a nézőket isfoglalkoztatja a kérdés.
Én döntöm el, hogy jó apa vagyok-e,
vagy majd a lányom ítéli meg utólag,hogy jó apa voltam-e?
Ez...
Rémisztő, hogy nem tudom erre a választ.
Elég furcsa, hogy azon rugózok,vajon hány csillagos az értékelésem.
"Hány csillagot ad rám a lányom?Ötöt? Egyet se?"
Nyomás!
Tekerj szépen! Most elengedlek.
Figyelj, mert elengedlek!
Tekerj tovább!
Ez az, tekerj szépen! Ügyes vagy!
Még az apaságom kezdeténelolvastam Deepak Chopra egyik könyvét,
amiben azt írta: "Úgy tekintsa kapcsolatodra a gyerekeiddel,
mintha te is és ők is lelkek lennétek!
Egy kis ideig útmutatásra szorulnak tőled,
majd mennek a maguk útján."
Kanyarodj!
A gyerekeinket nem birtokoljuk.
Állj meg szépen!
Csak támogatjuk őket.
Ezt nevezem, pajti! Jöhet a tripla pacsi!
Egy, kettő, három.
Nyomás!
A gyerekek adnak értelmet az életünknek.
Egy gyerek munkát és célt ad az embernek.
Apának lenni hivatás. Egyszerűen...
Winnie megszületésévelelveszítettem a nevem.
Azóta nem Jimmy Fallon vagyok,hanem Winnie apja.
Egy igazi apa a golyót is bevállaljaa gyerekeiért. Vagy a lángszórót.
Vagy bármi mást,ami veszélyt jelent a gyerekeire.
Egy igazi apa a gyerekei elé áll,hogy őt üssék, vágják, lőjék helyettük.
Nem attól lesz csodás az életünk,ha tökéletes.
Rajtunk múlik, hogy csodássá tesszük-e.Egy tökéletlen család is lehet csodálatos.
Ezt az apámtól tanultam.
Hihetetlenül gyorsan felcseperednek.
Egy szempillantás alatt.
Úgyhogy élvezzük ki!
Minden pillanatát.
Szerintem nincs annál csodálatosabb,
mint látni azt,ahogy a gyerekeink kibontakoznak,
ahogy egy közös étkezés soránérdemi beszélgetést folytatunk.
Ilyenkor egy testen kívüli élménykeretében ámuldozok rajtuk.
Szerintem nagy jelentősége van annak,hogy a gyerekek mit látnak otthon.
Jól van, kisasszony. Indulás!
Meghatározó számukra,hogy az apjuk hogyan éli az életét.
Így ni, kincsem.
Fontos, hogy mit látnak tőlünk.
Nem minden apa tud ott lennia gyerekei sportmérkőzésein.
Nem minden apatud besegíteni a gyerekei házijába,
mert lehet, hogy három állása van.
És ezzel a helyzetteldolga van a társadalomnak.
Mert az apák igenis fontosak.
Meg kell próbálnunkolyan társadalommá válni,
ami segíti és támogatjaaz apák kiteljesedését.
Mert csak egy kiteljesedett apanyújthat tartós biztonságérzetet...
és lehetőségeket.
- Látod?- Igen.
Ügyes vagy.
Egy kertész tisztában van azzal,hogyan nevelgesse a magokat
jó vagy rossz idő esetén.
Egy kertész nem várja el a magtól,
hogy más nőjön ki belőle,mint ami alapesetben.
Egy kertész nem akartölgyfát csinálni a rózsabokorból.
Egy jó kertész segíti a magot,hogy az azzá fejlődjön ki, amivé akar,
nem pedig azzá, amit a kertész akar.
Ez az! Szép munka.
Egy apa...
mesterkertész.
APÁK
Volt szerencsémnálam sokkal menőbb emberekhez,
mint Patti Scialfa és Bruce Springsteen.
Patti Scialfa egy alkalommal azt mondta:
"Amikor Bruce is velünk eszik,folyton poénkodik,
de a gyerekek folyton letorkolják,hogy milyen nyomi."
Mire én: "Tessék?
De hát ő Bruce Springsteen!Hozzá képest mi...
Ő Bruce Springsteen!"
Erre ő: "Nem számít. Ő is apa."
A gyerekeim cikinek tartanak.
Pedig nagy arc vagyok.
Jó fej csávó.
Óriási tévedés a részükről,hogy cikinek gondolnak.
A lányom egyik estemeg akarta nézni a Ragyogást.
Azt gondoltam magamban:
"Először is, szó se lehet róla."
Másodszor,állati jó ízlése van filmek terén."
Így néznek ki a mai apukák.
Ez az új módi.
Kezemben a gyerek.
Ez az új divat.
Sosem kell noszogatnunk őket a nejemmel.
Sőt, hozzám hasonlóannéha túl sokak tudnak lenni.
Túlpörögnek.
Életünk legjobb pillanatai közétartoznak azok,
amikor csendbenkakiltatni próbáljuk a gyerekünket.
Amikor végre kipottyan a kaki,örömujjongunk.
Ha nem a gyerekeid vannaka mobilod háttérképén, szégyelld magad!
Csak szólok.
Én jól kereső humorista lettem,a tesóm pedig sikeres ügyvédnő.
Úgyhogy érdemesszandállal ütni-verni a gyerekeket.
Tudom, hogy ez nem túl családbarát,de tény, ami tény.
Azt szeretném,ha jó fej felnőttek válnának belőlük.
Olyanok, akikkeltök szívesen dolgoznék együtt.
Akiknek azt mondanám: "Jó arc vagy."
Olyan az egész, mintha az emberhaverokat nevelne magának.
Hogy van-e kedvenc viccem?
Például az, hogy:"Mi volt Pinokkió, mielőtt megszületett?"
"Egy faragatlan tuskó."
- Köszönöm szépen.- Én köszönöm.
Jobb voltam Will Smithnél?
Nagyon megnyíltál.
Ja, szerintem is.Úgy érzem magam, mint akit kínvallattak.
Remek, akkor jó munkát végeztem.
Szeretlek, apu!
Én is téged. És köszönöm.
Nem tudom, mit, mert nem is akartam ezt.Elsírtam magam kamerák előtt.
Nem tudom, miért mondok köszönetet,de büszke vagyok rád.
Irtó büszke.
- Köszi szépen.- Nincs mit.
Szeretlek. Mehetsz, elengedlek.
Hű, de jól ropod!
- Szeretlek, papa!- Én is.
Köszönöm, hogy vállaltad.
RANCE HOWARD EMLÉKÉRE
- Köszönöm.- Jó móka volt.
A feliratot fordította: Sikos Dániel