Újabb fejlemények a londoni események kapcsán.
Névtelen forrásunk felvételén
Quentin Beck, azaz Mysterio látható néhány perccel a halála előtt.
Felkavaró képsorok következnek.
Az elementált kiűztem a résen át,
de én már nem jutok ki innen élve.
Pókember megtámadott.
Harci drónjai vannak. Stark öröksége.
Azt mondja, csak ő lehet az új Vasember, senki más.
Biztosan el akarod indítani a drónokat?
Nagyon sok áldozattal járna.
Igen! Az összeset!
Ez a döbbenetes felvétel ma volt először látható
a hirharsona.com nevű kétes hírportálon.
Na kérem, itt a konkrét bizonyíték,
hogy Pókember különös kegyetlenséggel megölte Mysteriót,
az interdimenzionális harcost, aki életét adta értünk,
és akire biztos, hogy úgy fognak emlékezni,
mint a valaha volt legnagyobb szuperhősre.
De ez még nem minden. Jön egy egetrengetőbb hír.
Kapaszkodjanak meg!
Pókember igazi... Pókember igazi neve...
Pókember igazi neve Peter Parker.
Mi a fa...?
Bizony, emberek. Peter Parker.
A 17 éves középiskolás briganti, akiben gyilkos gyűlölet gyúlt...
Te vagy Pókember csaja?
...nem más, mint az öntörvényű, öldöklő ördögfióka, vagyis Pókember.
Ő az!
Ne érjen hozzá, uram!
Csak egy kölyök vagy?
Megölted Mysteriót? Te meg segítettél neki?
Gyerünk, mutasd az arcod!
Megütött! Pókember megütött! Megütött!
Az emberek egész idáig felnéztek a fiúra, hősnek tartották.
Márpedig szerintem ő az első számú közellenség!
Kértem, hogy ezt soha többé ne csináljuk!
MJ, nem látok, ha itt a kezed...
Bocs! Ne haragudj!
- Hova megyünk? - Hozzád?
Oda nem lehet! Apám kinyírna.
Mi? Azt mondtad, bír engem.
Hát, már biztos nem.
- Para! - Para!
Para!
- Ne haragudj! Minden oké? - Nem igazán.
Csá, Peter!
- Tűnjünk el! Menjünk! - De nem akarsz ugrálni.
- Ugráljunk! - Irány a metró!
Na ne!
Vigyázz!
Ez még egy fokkal parább.
- Jól vagy? - Persze. Aha.
Gyorsan! Ne haragudj!
Sajnálom, nem tudtam, hogy neked rossz.
Dehogy, tök jó volt. Nagyban dúlt a love.
- De elmúlt. - Jópofa volt.
Bár én nem. De tudok az lenni!
- Majd még talizunk. - Kábé mikor?
Megnézem, mi ez.
- Ne, Happy! - Ez a dolgom.
- Peter ki-be járkál. - Peter!
- Ó, ne! - Atyaég!
- Ne! - Peter!
- Mit csináljak? - Peter!
- Jaj! - Nem láttam semmit.
- Ez nem az, aminek látszik. - Bocsánat! De védeke...
- Ó, hali! Biztos te vagy MJ. Szia! - Helló! Bocsi.
- Nagyon örülök. - Én is.
Maga bőgött?
Szakítottunk.
Hé, Pókember!
Ez kínos.
Szétmentetek? Azt hittem, szerelmes vagy.
- Volt olyan időszak. - Dumálunk a konyhában?
Helyesek voltatok együtt.
Kezdett kicsit sok lenni belőle.
- Kinyitom az ajtót. - Menjünk be ide!
- Ki az? - Tényleg igaz?
El is mehetek, de...
Ne most!
Gátlásos vagy a szexszel kapcsolatban?
Ennek semmi köze a szexhez!
El kéne mennem, de át is dumálhatjuk újra...
Mi ez a lárma?
- Szió, Póki! - Nem hiszem el!
Átrághatjuk újra a történteket.
Nem, most szépen elválnak útjaink.
Hűha!
Mi történik?
Tegyétek le a telókat öt percre!
Beszéljünk kicsit a kapcsolatotokról!
Peter!
Mi az?
- Az ott...? - Az ez a ház?
- Hahó, Peter Parker! - Peter!
Talán nem is olyan nagy durranás ez.
A hálós veszedelem!
A hatóságok le akarnak számolni
ezzel a gyilkossal, azaz Pókemberrel, azaz Peter Parkerrel,
azaz a hálószövő háborús bűnössel,
aki már évek óta terrorizálja New York jóravaló polgárait.
Most a városunk és a világ is
megismeri a valódi énjét.
Gyilkos! Mysterio a hősünk!
Újabb információk derültek ki a londoni támadásról.
Kapcsolunk a titkosszolgálatok központjához.
A hatóságok nemrég megerősítették,
hogy a Londonban használt drónokat
a Stark Industries tervezte.
Szövetségiek, kinyitni!
Szövetségiek? Maradj itt!
Kárelhárítási Hivatal. Letartóztatjuk Peter Parkert.
Az alkotmány megvan? Az önkényes házkutatás?
Befelé, emberek!
Becket a drónok ölték meg, nem én.
- A maga drónjai. - Nem. Vagyis...
Nick Fury végig ott volt.
Ő majd mindent megmagyaráz.
Nick Fury egy éve nincs a bolygón.
Mi?
Peter! Hali!
MJ! Nekik ehhez semmi közük!
Ne mondj semmit ügyvéd nélkül!
Ügyvédet kérek.
- Miss Jones-Watson... - Hagyjuk a Watsont!
- Miss Jones, miért akar ügyvédet, ha... - Ha nincs mit titkolnom?
Pontosan. Hacsak...
Nem vagyok tényleg bűnös?
Ismerem a módszereiket és a jogaimat.
Válaszoljon a kérdéseimre!
Láttam az aktáját.
Maga okos, fiatal nő, akire nagy jövő vár.
Miért kockáztatja mindezt azzal, hogy egy Peter Parker-félével érintkezik?
Bocs, hogy megvárakoztattunk!
Hoznál Nednek enni? Régóta vár.
Intézem.
Ezer bocsánat, haver!
Nem mondhatok semmit.
Nem is kell. Csak egy gyors kérdés.
Amikor MJ elmondta, hogy Peter a Pókember...
- Hó! - Mi az?
MJ előtt tudtam. Én voltam Póki „székes csávója”.
Vágom. Nálunk is van egy rakás székes csávó.
Ja, maga megérti. Én segítettem neki megkeresni Keselyűt.
Ezt nem vágtam.
Szerkót hekkeltem neki, és kijuttattam őt az űrbe.
Szóval Pókember önbíráskodása során te voltál a fő tettestárs?
Távolítsák el a szavaimat a jegyzőkönyvből!
Minden tiszteletem, és ezt most nem komolyan mondtam,
de ha nincs valamilyen konkrét vádjuk,
nem tarthatnak itt minket.
Jól fog jönni az az ügyvéd.
Hogy micsoda?
Egy kiskorú veszélyeztetése necces.
Magára bíztak egy fiút,
és mint a gyámja, szinte az anyja,
hagyta, hogy veszélybe keveredjen,
sőt, még bátorította is.
Ki tesz ilyet?
Hadd beszéljek Peterrel!
A Stark Industries is belegabalyodott
a Pókembert és Mysteriót övező botrányba,
amikor szövetségi ügynökök a vállalat eltűnt eszközei után kezdtek nyomozni.
„Nem nyilatkozom.”
Tűrhető ez a fotó.
Mi ez az egész?
Nagyszerű! Köszönöm.
Jó hírem van, Peter.
Egyik vád sem fog megállni.
Komolyan?
Tudtam én!
- Köszönöm, Mr. Murdock! - Örök hálánk.
- Ez fantasztikus. - Nincs mit.
- Viszont Mr. Hogan... - Igen?
A szövetségiek keresik az elveszett eszközöket.
Megértem, hogy lojális Mr. Starkhoz, de ha köze volt a dologhoz...
Nekem?
...ügyvéd kell.
Én fogadjak ügyvédet? Utánam nyomo...? Azt hittem, ő...
Egyik vád sem áll meg.
Mondhatnám, hogy ügyvédi tanácsra nem felelek a kérdésre,
mert gyanúba keverném magamat, ugyanis...
Hogy volt a Nagymenők-ben? Mit mondtak?
Tudom, szerinted így megy. Hallgassuk meg őt!
Matt?
Nagyon jó ügyvédre lesz szüksége.
Egyelőre megúszod a jogi kalamajkát, de most jön a java.
A közvélemény még elítélhet.
Gyilkos!
Mysterio a hősünk!
Ezt hogy csinálta?
Jó ügyvéd vagyok.
HISZEK MYSTERIO SZAVÁBA
Biztonságosabb lakás kell.
Hogy kell...?
Riasztó hatástalanítva.
Elég szép és biztonságos.
Köszöntelek a spirituális oázisban!
Bejön Donkey Kong Jr.?
Nicky Jersey Cityből, hallgatunk.
Tisztelegjünk a Bosszúállók előtt.
Csak ne így.
Rákerül Amerika Kapitány pajzsa a Szabadság-szoborra?
Röhej! Hagyják békén a Szabadság-szobrot!
Happy!
Beküldted a jelentkezéseket?
Épp az előbb fejeztem be az MIT-sat.
- Te? - Én is.
Talán bejutunk. És Ned is.
De ösztöndíj is kéne ahhoz, hogy tényleg járhassunk.
Ne csináld! Jó a felvételid, a jegyeid...
- Túl racionálisan gondolkozom? - Nem. Vagyis...
Kicsit. De nem baj. Ezt is szeretem benned.
- Tényleg? - Aha.
És mi mást szeretsz még bennem?
A töretlen optimizmusodat.
Ja, nálam mindig félig tele a pohár.
És társasági ember vagy.
De még mennyire! Élek-halok az emberekért.
- És a sportért. - Idén a Mets nyeri a bajnokságot.
Komoly?
Mi ez a hang?
Csak Happy. Átengedte Maynek a szobáját, úgyhogy itt alszik.
Ez fura kérdés lesz.
Legbelül nem könnyebbültél meg?
Mióta megcsípett az a pók...
egyetlen olyan hét volt, amikor normálisan élhettem.
Nagyjából normálisan.
Akkor...
amikor te megtudtad.
Mert akkor minden ismerősöm, aki szerettem volna, hogy tudja, tudta.
Tökéletes volt.
De most már mindenki tudja.
Én vagyok a leghíresebb ember az egész világon.
A leghíresebb csóró.
Én már...
alig várom, hogy találkozzunk.
Igen, én is.
Duguljatok már el!
Bejöttök egymásnak, jó. Tedd le!
Ne fussatok felesleges köröket! Aludnék.
- Végig hallgatózott? - Helló, Happy!
Nem akartam.
- MJ üdvözli. - Hali!
Bemutatjuk, hogy telik a tanév első napja a Midtown Gimi leghíresebb végzősének,
Peter Parkernek. Kéz és lábtörést!
Vagyis inkább szálszövést.
Reggel óta
egyre csak dagad és dagad a tömeg a Midtown Gimnázium előtt.
Nagyjából egyenlő számban jelentek meg Pókember rajongói és az ellene tüntetők.
MJ!
Imádunk, MJ!
MJ, szülsz majd neki kicsi pókicákat?
Hátra! El az útból!
Tudod, hogy gyilkos a srác?
Peter, tiktokozz velem!
Mysterio a hősünk!
Szaltózz!
- Smárold le gyorsan MJ-t! - Vegyél vissza!
- Te ki vagy? - Ned Leeds.
- Póki spanja. - Parker spanja.
Ha cinkeled őt, lenyom Flash Thompson!
És ha olvasnátok a barátságunkról,
akkor itt van a könyvem, a Flashók.
Egy pók, két szív és egy rakás tök beteg emlék.
Ajánlom!
- Menj! - Megvárom...
Nem, menj!
Bent találkozunk, jó?
Kövessétek a sulihíradót!
Első kézből számolunk be arról,
hogyan birkózik meg Peter élete kihívásával,
a felvételivel.
Peter, nagy örömmel köszöntünk újra a Midtown Gimiben!
Itt születnek a hősök!
Meg a gyilkosok.
Elég!
- Megtisztelő önt szolgálni, uram. - Hagyjuk már!
Jól mondta Mysterio.
- Elég! - Igaza volt.
Ezt néhány diák állította össze neked.
Nem, te voltál.
Csak segítettem.
Próbáltalak leállítani, de hajthatatlan voltál.
Az ő műve.
Remélem, lesz időd megcsodálni közelről.
És nyugodtan sétálj vagy ugrálj végig a folyosón.
Vagy mássz végig a plafonon.
Neked az is megy.
Én most inkább...
- Tudom, mit tettél. - Ne égesd magad!
- Tudom, mit tettél. - Megrögzött konteós.
Nem maradhatunk itt egész nap? Kész diliház van lent.
Ez jó.
„Parkernek megvan az a képessége,
ami a hím póknak: hipnotizálni tudja a nőstényeket,
és így volt képes Jones-Watsont is elszédíteni a személyes varázsával.”
Ne fárassz!
Igenis, pók uram!
Végre egy kis nyugi!
Odalent majd' szétszednek.
Figyu, gondolkoztam.
Ha majd az MIT-ra járunk, együtt kéne laknunk.
- Még szép. - Jó, adom.
- Ezek leszünk mi. - Ja.
Mínusz a frizbi. Meg a vigyor.
Az MIT mindnyájunk nagy álma.
De ha ugyanazokat a sulikat jelöljük be,
úgyis mind Bostonba megyünk.
Új suli, új hely. Pókemberkedhetek.
Van ott bűnözés?
- Igen. - Brutál kemény.
Ott tiszta lappal indulhatunk.
Mi az?
Nem tudom, szerintem ha nem...
Ha számítasz a csalódásra,
akkor igazán sose csalódhatsz.
Ne már!
Tudod, tiszta lap.
És mind együtt leszünk.
Igazad van. Tiszta lap.
Ja.
Tiszta lap.
Megjött az első!
Semmi vész. Ez csak tarcsi volt.
Peter!
Nem?
Az uccsó.
Az MIT-s?
Lássuk!
Mehet?
Jones, mondtam, hogy szedd le a halloweeni dekorációt.
Sashának szólt...
Ne feleselj, csináld!
Máris.
Elhányom magam.
Légyszi, ne, mert nekem kell feltakarítanom.
Az egyetlen esélyünk. Vagy ide, vagy sehova.
Hé, ne csináld!
- Oké, készen álltok? - Igen.
Háromra!
Egy, két, há!
Nem.
Te?
„A közelmúltbeli botrány fényében
nem áll módunkban figyelembe venni a jelentkezését.”
Ez nem igazság!
Frankón nem igazság! Nem tettem semmi rosszat!
Ti meg pláne nem!
Számíts a csalódásra, és akkor sosem fogsz csalódni.
Az élet szép
Boston!
Nem vettek fel?
Nem. Mi tényleg jóban vagyunk Pókemberrel.
Okés. Most mennem kell.
Van egy hepaj a frissen felvetteknek...
Sajnálom.
Jones, ne lazsálj már, munkára!
Jó, egy pillanat.
Tudjátok, mit?
Semmit se bántam meg.
Én sem.
Bár ezt meg kell mutatnom a szüleimnek.
Helló!
Hali!
Én...
Te vagy a leghíresebb ember a világon. Tudom.
Wong. El ne csússz! Nincs felelősségbiztosításunk.
Karácsonyi buli készül?
Nem. Az Átjárók Körtermének egyik kapuja Szibériára nyílik.
Befújt a hóvihar.
Mert valaki megfeledkezett a bűbájról, ami megerősíti a zárópecsétet.
Ő meg arról, hogy van magasztosabb feladatom is.
Magasztosabb?
Mint Legfőbb Varázslónak, igen.
Azt hittem, maga a Legfőbb Varázsló.
Egy formalitás miatt övé lett a poszt. Engem elcsettintettek.
Gratulálok!
- Ha itt vagyok... - Felgyújtod a házat.
Nem mondtam, hogy leállhattok!
Szóval, Peter, minek köszönhetem a szerencsét?
Tényleg! Nagyon sajnálom, hogy zargatom, uram...
Együtt mentettük meg a fél világot.
Hagyjuk már ezt az uramozást!
Oké. Stephen.
Furán hangzik, de legyen.
Amikor Mysterio leleplezett a világ előtt,
az egész életemet felforgatta.
Nem tudom, hogy működne-e, de arra gondoltam,
hogy visszamehetne az időben, és visszacsinálhatná.
Azért nyúltunk bele a téridő stabilitásába,
hogy visszaadjunk egy csomó életet.
Újra megtennéd, csak mert a tiéd zűrös?
Ez nem rólam szól. Rengeteg ember szenved emiatt.
A nénikém, May, Happy, a legjobb haverom, a barátnőm. Lőttek a jövőjüknek.
Pedig nem tettek semmi rosszat.
Nagyon sajnálom,
de még ha akarnék is segíteni, nem tehetem, mert nincs nálam az Időkő.
Tényleg!
Nagyon sajnálom, hogy raboltam az idejét.
- Ugyan már! - Kérem, felejtse el!
El fogja. A felejtés neki nagyon jól megy.
Wong!
- Ami azt illeti, jó ötletet adtál. - Mi?
Kof-Kol-rúnák.
Kof-Kol-rúnák?
Egy mezei felejtőbűbáj.
Az idő halad tovább, de törlődik, hogy Pókember vagy.
- Komolyan? - Nem komolyan.
Az ismeretlen valóságok sötét mezsgyéjét bolygatnánk.
Az veszélyes.
Kisebb dolgokra is jó.
Rémlik a teliholdbuli a Kamar-Tajban?
- Nem. - Na ugye!
Ne csináld, Wong!
Nem szenvedett eleget?
Engem hagyj ki ebből!
Rendben.
Szóval mi ez a hely?
A Szentély kozmikus energiaáramlatok találkozásánál épült.
Előttünk is használták őket.
Ezek a falak több ezer évesek.
Itt forgatták A Védelmező sorozatváltozatát.
Igazán...
Hálás vagyok önnek ezért, uram.
Szóra sem érdemes.
És ne uramozz!
Igaz. Bocsánat!
Készen állsz?
Csináljuk!
Jó, hogy ismerhettelek.
Hogy micsoda?
Az egész világ elfelejti, hogy Peter Parker a Pókember.
Még én is.
Mindenki?
Néhányan nem tudhatják?
Nem így működik a bűbáj,
és nehéz és veszélyes varázslás közben belenyúlni.
A barátnőm elfelejti, amit átéltünk?
Azért még a barátnőm lesz?
Csak Pókemberként bír téged, vagy...
- Nem tudom, de remélem, nem. - Jó, rendben.
Az egész világ elfelejti, hogy Pókember vagy, kivéve a barátnődet.
Köszönöm szépen!
Atyaég, Ned!
Mi az a „ned”?
Ő a legjobb haverom, fontos, hogy tudja.
Jól van, de többet ne változtatgassuk a bűbáj paramétereit,
amíg varázsolok!
Befejeztem, tényleg, esküszöm, ennyi.
- De May néni! - Ne nyúljunk bele a bűbájba!
Amikor megtudta, marhára kiborult.
Nem tenném ki szegényt újra ennek.
- Szóval May néni? - Jó.
Köszönöm!
- Happy? - Az ki? A kutyád?
Nem, Harold „Happy” Hogan.
Tony Starknak dolgozott, a nénikémmel járt...
Fogd már be, légy szíves!
Mindenki, aki korábban tudta, hogy én vagyok Pókember, az tudja is!
- Sikerült? - Nem.
- Változtattál a bűbájomon. Hatszor! - Ötször.
Belezavartál! Ilyet nem teszünk.
Most nézd meg! A bűbáj teljesen elszabadult.
Ha nem állítom le, katasztrófába torkollik.
- Nézze, Stephen, sajnálom... - Inkább uramozz!
Sajnálom, uram.
Az után, amin keresztülmentünk,
néha elfelejtem, hogy még csak egy kölyök vagy.
Parker, nem Mysterióval van baj, hanem veled.
Kettős életet próbálsz élni,
és minél tovább csinálod, annál veszélyesebb lesz, hidd el.
Sajnálatos, hogy a barátaidnak és neked nem sikerült a felvételi,
de ha az egyetem elutasított, és megkérted őket, hogy gondolják át,
akkor már semmi mást nem tehetsz.
Hogyhogy „ha megkértem őket”? Felhívhattam volna őket?
Igen.
Azt szabad?
Meg se próbáltad...?
A levél alapján azt hittem...
Várjunk!
Azt állítod, hogy meg se fordult a fejedben, hogy beszélj velük,
mielőtt megkértél arra, hogy töröljem az egész világ emlékeit?
Ha így tesszük fel a kérdést...
Gyerünk, vedd fel!
Mi van? Zavarsz.
- Hol az az MIT-s hepaj? - Miért?
Beszélnem kell valakivel. Hátha Ned és MJ kap második esélyt.
Én mit nyerek ezzel?
Már az is necces, hogy dumálunk.
Oké, ígérem...
egy hétig hálóhintázva viszlek suliba.
Egy hónapig.
- Egy hét. - Két hét.
Flash, segíts!
Tudod, mit akarok.
Azt mondom, hogy a spanom vagy.
- Flash, könyörgök, segíts! - Jó.
Van egy rektorhelyettes nőci,
vele dumálj!
- Tökéletes! Hol van? - Elment.
- Hova? - A reptérre.
Stark-hálózat nem elérhető.
ez az a nőci
Arcfelismerés nem elérhető.
Csövi!
Igen. Látlak titeket.
Jesszusom!
- Az ott Peter Parker. - Anya!
Oké.
Igen?
- Jó napot, Peter Parker vagyok. - Az út közepén állsz.
Sajnálom, de beszélnünk kell, és tudom, hogy a reptérre tart.
MJ Watson és Ned Leeds
a két legokosabb ember a világon.
Hülye vagyok, hagytam, hogy segítsenek. Bár ha nem hagyom, milliók halnak meg.
Az MIT-n ne legyenek ostobák, mint én!
Az MIT-n ostobák?
Nem, mondom, ne legyenek ostobák.
Úgy, mint az én hülyébbik felem, aki nem engedte volna, hogy segítsenek.
Ezt ugye nem gyakoroltad, Peter?
Arra akarok kilyukad...
Hova fut?
Jóságos ég!
Hölgyem, szálljon ki a kocsiból!
Mindenki le a hídról!
Ez nem nyílik. Ez nem... Hé!
Helló, Peter!
Hali! Ismerem magát?
Mit tettél a gépemmel?
Gőzöm sincs, miről beszél. Milyen géppel?
A nap ereje elfért a tenyeremben.
De odalett.
Ha nem töri itt halomra a kocsikat,
összefoghatunk, és segítek megkeresni a gépét.
Játszadozni akarsz?
Kapd el!
Biztonságban vagytok. Tűnés!
Azt hiszed, a csilivili új szerkó megment?
Végeznem kellett volna a kis barátnőddel.
Hogy mit mondott?
Konkurenciánk akadt.
Peter! Segítség!
Ne aggódjon, hölgyem, jövök!
Peter!
Nyugodjon meg! Vegyen egy nagy levegőt! Ugye jól van?
Nem!
Ne féljen, kézben tartom a dolgot!
A ruha megsérült.
Nanotechnológia.
Ejha, kitettél magadért, Peter.
Alábecsültelek.
De most meghalsz!
Te nem Peter Parker vagy.
Nem értem, mi folyik itt.
Mi történik?
Új eszköz észlelve.
Új eszköz párosítása.
Ne rá hallgass, hanem rám!
Hahó!
Hé!
Rám hallgass!
Ne rá! Rám!
Jól van, hölgyem? Jöjjön, még eléri a gépet.
Peter!
Te egy hős vagy.
Nem. Bár... Hát... Nem, csak...
Beszélek a felvételi irodával a barátaidról és rólad is.
De ez nem rólam szól.
Beszélek velük a barátaidról és rólad is. Rendben?
Tényleg?
Ha nem lesz semmi balhétok, talán kaptok esélyt.
Ezt fogd meg! Most beolvasok neki.
Hé! Tahó! Látom ám, barátocskám!
Ez nem volt szép. Eszem megáll!
Ki maga...?
Hé! Amíg meg akar ölni,
addig én irányítom
az összes csápizéjét, amikkel itt kalimpál, vili?
Ki maga? És mi folyik...?
Ne!
Osborn?
Doktor...
Vigyázz, mit kívánsz, Parker!
Eresszetek ki!
Elmagyarázná, mi ez az egész?
Az a kis bűbáj,
ami miatt elfelejtődött volna, hogy Pókember vagy,
bevonz mindenkit, aki tudja az igazságot
az összes univerzumból a miénkbe.
Az összesből?
Te ki vagy? És hol vagyok?
Jobb, ha nem érintkezünk velük, mert őszintén
a multiverzummal kapcsolatos tudásunk ijesztően hézagos.
- A multiverzum létezik? - Ez elvileg nem történhetne meg.
Leállt a bűbáj.
Csak elfojtottam, de néhányan azért átcsusszantak.
Egy másvilági jelenlét nyomában járva a csatornába jutottam,
ahol rábukkantam arra a...
nyálkás, zöld undormányra.
Bűbáj? Te varázsolsz?
Mi ez? Egy szülinapi zsúr? Ki ez a bohóc? Mi ez a téboly?
Figyelj!
Ismered Peter Parkert, azaz Pókembert?
Igen.
- Ez a srác az? - Nem.
Látod?
Mondom, mit kell tennünk.
Nem tudom, hány ilyen látogatónk van...
Láttam egy másikat is. A hídon.
Olyan volt, mint valami repülő, zöld kobold.
Irtó cuki lehet. Kezdd vele!
Kapd el mindet, hozd ide őket,
én meg kitalálom, hogy jutnak vissza, mielőtt tönkreteszik a valóság szövetét,
vagy ami rosszabb, Wong rájön.
Doktor Strange!
Mi van?
Kaptunk egy második esélyt az MIT-tól.
Ha az egyetem megtudja, hogy torz izékkel hadakozom...
- Vigyázz a szádra! - Bocs!
Még mindig az egyetem a legfontosabb?
Mit csinált vele?
Ezt.
Hé, ezt nem...
Hogy csináltad?
A sok szülinapi zsúr.
Na!
Elkapod, ideküldöd, tovább. Szívesen. Munkára!
Uram!
Most mi van?
Tudom, hogy ez az én hibám, és rendbe fogom hozni, de kell segítség.
El sem hiszem, hogy a híres Szentélyben vagyok!
Hát én sem.
Miből sejtette, hogy tud varázsolni?
Mert a nagyim szerint ez nálunk adottság, és néha bizsereg a kezem.
Nézesd meg egy orvossal!
- Peter! - Szia!
Bocsánat, de segítenetek kell megtalálni őket.
Ne kérj bocsánatot! Kibuliztál nekünk egy második esélyt.
Hogy jutottak ide a rosszfiúk?
Egy bűbájjal próbálkoztunk, a felvételi miatt.
- Nem a megmentett nő segít? - A varázslat?
A nő később volt. De koncentráljunk a jó hírre!
Nem, koncentráljunk a rossz hírre!
Ez idáig nulla multiverzumi betolakodót találtatok meg.
Nyomkodjátok a mobilt,
túrjátok fel a netet, és Scooby-Doo-zzatok, nyomik!
Parancsolgat itt nekünk, pedig a maga bűbája csesződött el,
vagyis az egész szitu a maga sara.
Én is tudok ám néhány varázsszót.
Ott van például a „kérlek”.
Kérlek, Scooby-Doo-zzatok, nyomik!
A kriptában dolgozhattok.
A kriptában?
Állat!
- Figyu, ez az egész bűbáj... - Abszolút no para.
- Komolyan? - Persze.
Világos, csak próbáltál mindent helyrehozni.
De legközelebb azért kérdezz meg minket is!
Mert akkor, ha úgy érzed,
hogy „Hoppá, olyasmire készülök, amitől a világnak kampó”,
talán segíthetünk, összedughatjuk a fejünket, agyalhatunk.
Oké.
Ned?
Haver, engem nem zavar. Komolyan, nem nagy cucc.
Egy kínpad!
Az egy pilatesgép.
- Az meg... - A kripta.
Megkeressük a többi betolakodót, a mágus hazapaterolja őket,
és ha felvesznek az MIT-ra, benyomunk pár szottyadt fánkot.
Kapjunk el pár multiverzumit!
Hé! Ezeket honnan szalajtották?
Ők a barátaim. Ő itt MJ, ő pedig Ned.
Csoki!
Bocsi, hogy is hívják magát?
Dr. Otto Octavius.
De komolyan, mi a rendes neve?
Az ott egy dínó?
KARBILINCS AKTÍV NANORUHA KIKAPCSOLVA
KÉZTISZTÍTÓ
KECSKESZAKÁLLSABLON
Ha nem jön ki a folt, hozd ide, kiszedem.
Előbb meg kell találnunk a betolakodókat.
Ha végeztetek, nézz be! Konzerveket osztunk.
Igyekszem.
Találtam valamit.
- Leteszem. - Szia!
A székes csávó mindig is székes csávó marad.
Mit találtál?
Van valami felfordulás egy katonai kutatólétesítménynél a város határában.
A szemtanúk beszámolói szerint egy szörny repült a levegőben.
Az lesz, akivel a hídon találkoztam.
Lehetetlen.
Ismeri, ugye?
A hídon a nevét is mondta.
Norman Osborn. A zseniális tudós. Katonai kutató.
- De kapzsi volt, és eltévelyedett. - Mi történt vele?
Unom már ezt a sok kérdést, fiam!
Oké.
Mennem kell. Hova megyek?
Nem lehet ő.
Miért?
Mert Norman Osborn meghalt, sok-sok éve.
Úgyhogy vagy mást láttunk a hídon...
vagy a sötétségbe repülsz, hogy egy szellemmel harcolj.
Figyeld az erdőt! Nem tudhatjuk, hol bujkál a pasas.
Nem értem, hogyhogy nem dobod ki a taccsot.
- Láttátok ezt? - Nem.
Elég sötét van.
Oké.
- Mi történik? - Mi az, Peter?
Jelzett a micsodád? Bizseregsz? Bizsereg a micsodád?
- Ti is látjátok? - Igen.
- Osborn? - Nem. Ő zöld volt. Ez meg kék.
Egész véletlenül nem egy másik univerzumból jött?
Mit csinál?
Passz. Mintha töltődne.
Nem tetszik ez nekem. Hálót rá!
Balra, haver, balra! Balra, menj balra! Igen!
Miről beszélsz? Jobbra! Jobbra menjél, jobbra!
Úgy érti, jobbra!
Figyi, ez most nem segít!
Ne! Mi történt? Peter!
Peter, én vagyok az. Flint Marko. Emlékszel?
- Peter vagyok, de nem a maga Peterje. - Nem az én Peteröm?
- Mi folyik itt? - Megmagyarázom.
De segít megállítani őt?
Oké.
Vegye őt körül, kilövöm az áramot.
Hadd szóljon!
Nem bírom sokáig feltartani.
Mindjárt!
Egy másik Peter. Fura.
Kösz!
- Bocsi! - Rá se ránts!
Visszakaptam a testem!
Nézze,
tudom, hihetetlenül hangzik, de ez nem a maguk univerzuma.
- Egy másik világ? - Mi?
Akkor ezt éreztem. Ez az áram más volt.
Fincsi.
Ésszel, öreg!
Az én hibám, hogy itt vannak.
Ebben a világban? Vagy az erdőben? Utálom az erdőket.
A világra értettem, uram.
Mi lesz? Úgy tesztek, mintha nem lennék tök pucér?
- Én tuti. - Nem.
Ez meg mi volt?
- Mit csináltál vele? - Nyugi van!
Megölted?
Mindent meg tudok magyarázni. Bízzon bennem!
Nem bízom benned. Nem ismerlek!
Ez meg mi?
Rossz oldalra álltál.
Connors?
Mi az? Ismered ezt a szörnyet?
Ő nem szörny. Hanem ember.
Hú, egy univerzumból vannak!
Dr. Curt Connors, az Oscorp egyik tudósa volt, amikor ott dolgoztam.
Ragyogó elme volt, de gyíkká változtatta magát.
És mindenkiből gyíkot csinált volna, agyrém!
Nem agyrém, Max, hanem az evolúció következő lépcsőfoka.
- Tud beszélni a dínó! - Gyík.
Apropó! Veled mi történt?
Legutóbb még egy foghíjas, szemüveges, kopaszodó alak voltál.
Valaki kezelésbe vett?
Én is szívesen kezelésbe veszlek ám.
- Átalakítasz gyíkká? - Eltaláltad.
Fogjátok már be! Hol vagyunk?
- Hát... - Egy varázslónál.
Egy varázslónál?
Nincs rajta mit szépíteni, ez konkrétan egy varázsló pincéje.
Kell a francnak a varázserő.
Az újfajta áramból adjatok, amit megízleltem!
Szia, Peter!
Mindketten átmentek? Egy elektromos arc és egy homokpali.
Igen, itt vannak, a zárkákban.
Szuper! Én még maradok.
Helyrehozom a kárt, nehogy a nyakamba varrják.
Oké.
De nélküled nem lennék képes erre. Szóval köszi!
Nincs mit.
Kérdezd már meg, hogy ez egy faszörny-e, vagy egy tudós, aki fává változott.
Az csak egy fa.
Semmi extra.
Gyáva féreg!
Egy új világot kell leigáznunk.
Hánynom kell tőled.
Hagyj békén! Kérlek!
Rejtőzködsz a sötétben.
Rejtőzködsz a valódi éned elől.
Nem.
De nem menekülhetsz önmagad elől!
- Szia, May! - Peter!
Épp dolgozom, és most sétált be az egyik, akit keresel.
MYSTERIO JÓL MONDTA
May! Hol van May?
Köszi!
May!
Szia! Hát itt van.
Norman, ő itt az unokaöcsém.
Norman Osborn? Azt hittem, maga...
Láttam, hogy Pókember ezt a helyet reklámozza.
És gondoltam, hogy segíthetne. De te nem ő vagy.
Pókember segítségét kéri?
Csak betévedt ide.
Nem tudtam, hova mehetnék.
Valaki lakik a házamban.
Nem létezik az Oscorp.
A fiam...
Néha mintha
nem lennék önmagam.
Valaki... más lettem.
És arra, amikor ő irányít, sosem emlékszem.
- Kicsoda? - Itt vagyok, ebben a városban.
- Ki irányítja? - Nem tudom, mi történik velem.
Jól van.
Magam sem értem.
Nagy a gáz.
Nem elég, hogy elveszett a kozmoszban, totál zakkant is.
Mindegyik ilyen?
- Igen. - Tényleg?
Mindegyiküknek van mentális vagy testi problémája.
Segítségre van szüksége. Talán a többinek is.
Ugye nem...? Nem, May, ez nem az én problémám.
Peter, nem a te problémád?
May! Nagyobb eséllyel kapnak segítséget ott, ahonnan jöttek.
Nekik az a legjobb, hogyha hazaküldjük őket.
Nekik vagy inkább neked?
Nézz itt körül! Mi ezt csináljuk. Segítünk.
Ez a legjobb nekik. Hidd el!
De az azért tény, hogy Pókember közveszélyes.
Jövünk vissza a reklám után. Íme a Hírharsona Étrend-kiegészítő.
A másik, amire mindennap szükségük van.
És reklám!
Mi van?
Megvan. A nénikéjével és egy pasival van.
- Biztos ő az? - Most indultak el.
Ne veszítsd szem elől!
Kösz, May! Nagyon örültem.
Figyi, bízik benned. És én is.
Kösz a tisztítást!
Na szia!
- Hahó, ő itt Mr. Osborn. - Nem, doktor.
Bocsánat! Dr. Osborn, ők a barátaim. Ned és MJ.
Mary Jane?
Michelle Jones, így hívnak.
Szédületes!
Vajon van másik Ned Leeds is?
Octavius?
Osborn?
Mi történt veled?
Hogy velem mi...?
Te vagy az élőhalott.
Hogy érted?
Meghaltál, Norman.
Sok éve.
Elment az eszed.
Király ez a hely.
Maga meg miről beszél? Hiszen itt áll, nem...
Halott.
És a másik is. Pókember miatt.
A csapból is ez folyt.
A Zöld Manót felnyársalta a röpdeszkája, amin repkedett.
És néhány évvel később
te, Oci Doki, belefulladtál a folyóba a gépeddel.
Baromság!
Pókember le akarta állítani a fúziós reaktoromat.
De legyőztem.
Megragadtam a nyakánál, és aztán...
Itt voltam.
Urak, mondanék valamit.
Felmostam Pókemberrel a padlót. Biztos emlékszik.
Túlterhelést okozott. Lógtam a hálózaton, nyeltem el az áramot,
és tiszta energiává alakultam volna, amikor...
Amikor...
Bakker!
Kinyiffantam.
Max, mit tudsz? Én meghalok?
- Remek, elfogtál egy újabbat. - Ő nem veszélyes.
Semmi vész.
Az meg mi?
Ősi ereklye. A Macchina di Kadavus.
Ebbe zártam a bűbájt.
Ha végzek a rendes rítussal, visszafordítja a bűbájt,
és visszaküldi őket a világukba.
És aztán? Meghalunk?
Kösz, részemről passzolok.
Engedjetek ki!
Peter!
Strange! Nem mehetnek vissza. Még nem.
Miért?
Mert néhányuk meghal.
Parker!
Nekik ez a sorsuk.
Ne már, Strange, nincs szíve?
A multiverzum nagy struktúrájában
az áldozatuk sokkalta többet ér, mint az életük.
Sajnálom, kölyök.
Ha meghalnak, meghalnak.
Peter!
Nehogy!
- Mit csinálsz, haver? - Peter, tűnj el! Menj!
Ezért nincsen gyerekem.
- Add vissza! - Nem!
Te jó ég, meghaltam!
Nem haltál meg, csupán elváltál a testi valódtól.
A testi va... Mi?
Hogy csinálod ezt?
Fogalmam sincs.
Erre elvileg nem lehetsz képes.
Fantasztikus érzés!
Igazán király élmény volt.
De eszébe ne jusson többé!
Hé, szállj le rólam!
Hol vagyunk?
A tükördimenzióban, amit én uralok.
Strange, várjon, nem tudnánk ezt megbeszélni?
Még mindig nem érted? A multiverzumban
végtelen számú ember tudja, hogy valójában Peter Parker Pókember.
Ha az a bűbáj elszabadul, akkor mind idejönnek.
Oké, értem, de ne küldjük vissza őket meghalni.
Ez a sorsuk.
Ezen nem változtathatsz, ahogy azon sem, hogy kik ők.
Mi van, ha mégis? Ha változtathatunk a sorsukon?
Mit csinál?
Nem adom oda a...
Kérem vissza!
Várjunk! Ez egy arkhimédészi spirál?
A tükördimenzió csak geometria? Azt kened-vágod. Nem nagy kunszt.
Sugár a négyzeten, osztva pivel. Kijelöljük a görbét.
Ennyi volt!
Majd érted jövök, ha végeztem.
Hé, Strange!
Tudja, mi menőbb a varázslásnál?
A matek.
Ne csináld!
Ne haragudjon, de...
meg kell próbálnom.
- Mi volt? - Legyőztem Strange-et!
- Micsoda? - Lenyúltam a gyűrűizéjét.
Ugráltam a városban, és aztán átmentem
egy bazi nagy tükrön, és vissza...
És Strange?
Ott ragadt, de tuti visszajön.
A sorsunkra hagyhattál volna. Miért nem tetted?
Mert ő nem olyan.
Megpróbálok segíteni. Ha sikerül kijavítanom a hibáikat,
minden más lesz, amikor visszamennek, és talán Pókember nem öli meg magukat.
Kijavítasz?
- Fejlett eszközeink vannak... - Én segítek.
Tudod, engem sem hagy hidegen a tudomány.
Octavius tudja, mit érek.
Hogy mi? Te bütykölgetsz engem? Majd ha fagy!
Nem ígérhetek semmit,
de legalább úgy mehetnek haza, hogy van esélyük.
Egy második.
Komolyan, nem ér meg egy próbát?
Hidd el, Peter,
ha nekiállsz javítgatni az embereket, annak mindig rossz vége van.
Magának nem kell jönnie. És nem vágtam, hogy beszél.
De ha itt marad, várhatja a varázslót.
Szóval vagy belemegyünk, vagy meghalunk. Nincs sok választásunk.
Én csak haza akarok menni.
Nem szeretném, hogy kinyírjanak,
pláne nem egy vajákosnak öltözött fazon.
Mi a terv?
Mindent kézben tartok.
Mihez kezdjünk ezzel az izével?
Keressünk neki biztonságos helyet!
- Zsír. Vigyétek el! - Mi van?
Ha valami gáz lesz, rád írok, ezt megnyomod, és vége.
Nem, nem hagyunk magadra.
Nem jöhettek, veszélyes. Eleget tettetek.
- Egy csapat vagyunk. - Vágom.
De nem sodorlak veszélybe.
A kedvemért, MJ, vigyétek ezt el, légyszi!
Kérlek!
- Jó. - Köszi.
De esküszöm, ha nem jelentkezel, megnyomom a gombot.
Rendben.
Megteszem!
Hiszünk neked, Michelle.
Kizárt, hogy ő legyen a csaja, kizárt.
Megteszi.
Mérget vehetnek rá.
Oké.
- Cső! - Légy óvatos!
- Te is! - Rendben.
Jól van.
- Vigyázz magadra! - Jó, te is!
Szóval...
ki jön velem?
Miért ne?
Viszont ha valamit elszúrsz,
grillcsirkét csinálok belőled.
Hol van Connors?
- Azt mondta, a furgonban akar maradni. - Oké.
Riasztó hatástalanítva.
- May! - Igen?
Talán nem kéne erre használnunk Happy lakását.
Nem fog haragudni.
Sokan ellenzik a szobor felújítását.
Bocsánat!
Ez a terved, Peter?
Se labor, se műszerek? Egy lakásban fogunk bűvészkedni?
Kisütsz nekünk egy gyógymódot és pár mirelit burritót?
Én megennék egy burritót.
Mindnyájunkat megöl.
Hát, reméljük, nem.
Magával kezdjük.
Mi? Megmondtam, engem ne javítgass!
Engem ne javítgasson senki!
Pláne ne egy kamasz egy agglegény hasznavehetetlen kacatjaival.
Na! Van ott valami.
Érzem. A fura energiát.
Az meg mi a fene?
Egy fabrikátor.
Képes elemezni, megtervezni és megalkotni szinte bármit.
Azt hittem, az Happy régi fekvőszolija.
Beszarás!
Mindnyájunkat megöl.
Hó! Ez meg mi volt?
Szóval a doki tarkójában lévő chip elvileg védi az agyát
a csápok MI-rendszerétől, de hogyha megnézi ezt...
a chipnek annyi, szóval nem ő irányítja a csápokat,
hanem a csápok irányítják őt.
Ez megmagyarázza, miért vág állandóan ennyire savanyú képet.
KARBILINCS AKTÍV
Nem szomjas?
De, szomjas vagyok.
Csapvizet vagy sósat?
Elvégre maga egy polip.
Mi?
Csapvizet hozok.
Micsoda egy hely! És mennyi lehetőség!
Mi? A lakásban?
Nyilván. Bejönnek a tágas terek.
Dehogy! Erről a világról beszélek.
Tetszik az, aki itt lehetek.
És a gép energiája
még több erőt adna.
Te miért jöttél velünk?
Van egy lányom. Szeretném látni.
De a srác senkit nem küld haza,
amíg ki nem játssza magát a tudóskészletével.
- Bízol benne? - Senkiben se bízom.
Amúgy hogy lett belőled ilyen?
A munkahelyemen
az élő szervezetek által előállított elektromossággal kísérleteztek,
és elektromos angolnák közé estem.
Nem mondod? Én részecskegyorsítóba estem.
Basszus!
Vigyázni kell, hova esel.
Bámulatos!
Ez a technika és te is.
Ha ennek vége van,
kellene munka, és hajlandó vagy ingázni egy másik univerzumba...
Sikerült!
Minden klappol!
Megvan, sikerült!
- Felemelnéd? - Na lássuk!
- Bocsi! - Emelem!
Sose lesz vége a megaláztatásnak?
Vidd azt az összegányolt ketyerét a közelemből!
Működni fog. Bízz benne!
Mondja az, aki szörnyet csinált magából.
Ne rángassa a fejét!
Ne mozogjon!
Ne merészeld!
Esküszöm, ha kiszabadulok, letépem a...
Doki?
Hahó!
Doki!
Dr. Octav...
Milyen csönd van!
A hangok a fejemben...
De rég volt ilyen!
Otto!
Igen. Norman!
Én vagyok az.
Nézzenek oda!
Hálás vagyok, fiam.
Őszintén.
Nem nagy ügy.
Hogy segíthetek?
Itt Peter, üzenj valamit!
Peter, itt Happy.
Ránéztem a kapucsengő-kamerámra. Kik azok a fickók?
Bevittél egy robotlábú kiborgot a lakásomba?
Az a másik egy sárember? Mi történik? Hívj fel!
Milyen érzés, Norman?
Hamarosan újra önmagad leszel.
Nem lesz sötét feled.
Csak te leszel.
Csak én.
Oké...
Ezt ide kell rakni.
Leszívja az áramot.
Mindjárt jövök, hogy ránézzek, de figyelje azokat!
Ha mind zöld, az elektromosság kiszállt a testéből.
Persze nem az összes.
Kell elektromosság, hogy működjön az agya.
Az idegrendszere...
Mondjuk, valószínűleg nélkülem is érti.
- Kérdezhetek valamit? - Persze.
Te legóztál itt?
Mindjárt jövök. Egy pillanat!
- Valami nem stimmel. - Hogy érted?
Nem tetszik ez.
Ne piszkáld!
Minél előbb végeztek ezzel, annál előbb hazajutunk.
- Hol van? - Odabent.
Mi pedig kint állunk. Nem megmondtam, hogy ne veszítsd szem elől?
Terhelő felvételeket akarok.
Már értesítettem a Kárelhárítást.
Hát elkezdődik.
Ellepik a környéket a zsaruk.
Peter?
Mi a baj?
Nem tudom.
May?
Mi az, Peter?
Mi ez az egész?
Miért nézel így rám?
Micsoda ravasz dolog
ez a te ösztönöd!
- Norman? - Norman most szabadságon van, drágám.
Mi van?
A Manó.
„Nem lesz sötét felem?”
Tényleg azt hittétek, hogy hagyni fogom ezt?
Hogy elvedd az erőmet,
csak azért, mert nem látod, mit adhat neked az igazi hatalom?
- Nem ismersz engem. - Nem?
A nénikéd sarokba szorított.
Hogy beteljesítse a szentfazék küldetését.
Nem kell, hogy megments minket. Nem kell minket helyrehozni.
Nekünk ez nem átok.
Hanem ajándék.
- Norman, ne! - Hallgass, te pincsi!
Nem tudod, miről beszélsz.
Figyeltelek téged a betoji Norman szemével.
Szeretnéd, hogy mindent megkapj, amit akarsz,
de közben a világ választásra kényszerít.
Az isteneknek nem kell választaniuk.
Minden a miénk.
May, futás!
Te jó ég!
- Mit tettél? - A másik énedet jobban bírtam.
Ott fent! Odafent van!
A pasas a hídról!
Láttad ezt?
Itt maradsz!
Elég erős vagy, hogy minden a tiéd legyen.
De túl gyenge, hogy élj vele!
Na most megvagy!
Megmondtam, hogy rossz vége lesz.
Az a gyengéd, Peter,
hogy moralizálsz.
Ez fojtogat téged.
Hát nem érzed?
Nem jött be.
Norman ráérzett.
Tőled örökölte ezt a szánalmas kórságot.
Megpróbáltál helyrehozni.
May, menj el!
De inkább én hozlak helyre téged.
May, menekülj!
May!
Peter!
A jó elnyeri méltó büntetését.
Majd később hálálkodhatsz.
Ne!
- May? - Peter!
May, itt vagyok.
May!
Itt vagyok.
Jól vagy?
Mi történt?
Semmi baj. Minden oké, ugye?
Persze. Csak földhöz vágott.
- Ja, engem is. - Ennyi.
Eltört pár bordám.
Az én hibám. Hagynom kellett volna, hogy Strange visszaküldje őket.
Így volt helyes.
Meghaltak volna.
Így volt a helyes.
Ez nem az én felelősségem, May.
Norman összezavart?
Tévúton járnék? Nem.
- Figyi, May... - Peter, ide hallgass!
Van egy adottságod.
Erő lakozik benned.
És a nagy erő nagy felelősséggel jár.
Tudom.
Menjünk a... innen!
Rendben. Gyere!
Várjál! Egy kicsit...
- Mi történt? Jól vagy? - Jól vagyok.
Hát még szép! Mi történt?
Csak egy kicsit kifújom magam.
Oké, fújd ki magad, én itt leszek. Csak szép nyugodtan!
Fújd ki magad, és aztán megnézetlek egy orvossal.
Minden rendben?
Valaki segítsen! Hívjanak mentőt, kérem!
- Mi történt? - Nincs semmi baj.
Minden oké.
Csak gyorsan kifújom magam.
Itt vagyok. Melletted.
Semmi baj.
Csak te és én.
May?
May!
Légy szíves, nézz rám!
May!
Mit csinálsz, May?
Légy szíves, térj magadhoz, és szólalj meg!
Ki a kocsiból! Mozgás!
Hagyjon már!
Peter! Menekülj!
Csak te és én, ugye?
Sajnálom, May!
Ne haragudj! Annyira, de annyira sajnálom! Szeretlek!
Jöjjön ki feltartott kézzel!
Jöjjön ki most azonnal, vagy tüzet nyitunk!
Tűnés!
Nyomás, be az épületbe!
Tragédia.
Mi másnak nevezhetném?
Mi mást mondhatnék?
A károk,
a rombolás...
A saját szemükkel láthatták.
Mikor döbbennek végre rá az emberek,
hogy bárhová is megy Pókember,
káosz és pusztulás jár a nyomában?
Minden, amihez Pókember hozzáér, pusztulásra van ítélve.
És nekünk, ártatlanoknak kell eltakarítanunk a romokat.
J. Jonah Jameson riportját látták.
Jó éjszakát,
és Isten óvjon minket!
Úgy tudjuk, hogy több ember megsérült,
és megerősítették, hogy legalább egyvalaki életét vesztette.
Még mindig semmi?
Semmi.
Meg fogom nyomni.
Mi? Ne!
Tudom, azt mondta, várjunk, de megteszem.
Bárcsak láthatnánk őt!
- Ned? - Igen?
- Csináld újra! - Jó.
Bárcsak láthatnánk őt!
Oké.
Bárcsak láthatnánk Petert!
Igazad volt. Tudok varázsolni!
Az ott ő?
Igen, biztos ő az.
- Peter! - Hé, Peter!
Peter!
Hali! Csókolom!
Ne! Semmi baj! Rendes srác vagyok.
Oké.
Ki a fene vagy?
- Peter Parker. - Lehetetlen.
Én vagyok Pókember. Az én világomban.
De aztán tegnap
egyszer csak...
itt találtam magam.
Öcsém!
Húrelmélet, multidimenzionális valóságok...
és anyagáthelyezés. Mind igaz?
Aha.
Úgy tudtam!
Biztos a bűbáj okozta.
Bűbáj? Varázslás?
- Nincs bűbáj. - Nincsen.
- Itt lehet varázsolni? - Hát...
- Fogd be, Ned! - Nem lehet.
- Fogd be! - Vannak varázslók.
- Fejezd be! Elég! - De azért nem...
Elég!
- Bizonyítsd! - Mit?
- Hogy Peter Parker vagy. - Nincs nálam személyi.
Inkognitóban szuperhősködöm.
- Ez mi volt? - Pókmicsoda-teszt.
A pókmicsodám bucira nem jelez.
Légyszi, ne dobj meg újra bucival!
Rendkívül bizalmatlan ember vagy,
már világos.
- Mássz körbe! - Másszak körbe?
- Igen. - Nem.
- De, mássz körbe! - Minek?
- Ez kevés. - Bőven elég.
- Dehogyis! - Dehogynem.
Tapadok a plafonra.
Csináld!
A lolám arra kér, hogy szedd le a pókhálót.
Ha már fent vagy.
Jó.
Köszönöm.
Oké?
Egyelőre.
Ez nem a jó portál, és nem a jó Peter Parker.
Próbálkozz, amíg meg nem lesz az igazi!
Ez fájt!
Már bocs.
- Oké. - Jól van, menni fog.
Keresd Peter Parkert!
Mi az az izé az ujján?
Keresd Peter Parkert!
Remek, valami random arc.
Helló!
Ugye nem gond, hogy átléptem ezen a...
Bezárult.
Te Peter vagy?
Igen. Peter Parker.
Láttam, hogy...
Kézcsók!
Várjunk, ő nem a haverotok.
Egy pillanat, te is Pókember vagy? Miért nem mondtad?
Nem nagyon szoktam világgá kürtölni.
Inkognitóban szuperhősködöm.
- Ezt mondtam. - Ő is ezt mondta.
A lolám azt kéri, hogy takarítsátok fel a hálókat.
- Bocsánat, Lola! - Jó, máris.
Megyek, lefekszem.
- Jó éjt, Lola! - Jó éjt, Ned lolája.
Lehet, hogy ez furán hangzik,
de mióta itt vagyok, próbálom megtalálni a haverotokat.
Valami azt súgja, hogy...
muszáj neki segítenem.
Segítenünk.
Így van.
Nem tudjuk, hol van.
És őszintén szólva rajtunk kívül nem maradt senkije.
Van olyan hely,
ahova mehetett, ami fontos neki?
Egy olyan hely, ahova azért megy, hogy...
Hogy egyedül lehessen?
Nekem a Chrysler Building teteje volt ilyen.
Empire State.
- Jobb a kilátás. - Én is bírom.
Igen.
Azt hiszem, tudom, hogy hol lehet.
Részvétem.
Peter...
vannak itt valakik.
Mi?
Hé, állj!
Mi?
Részvétem.
May miatt.
Én is sajnálom.
Valamennyire megértem, min...
Ne mondd, hogy tudod, min megyek keresztül!
Oké.
May meghalt.
És az én hibám.
Hiába halt meg.
Megteszem, amit már rég kellett volna.
- Peter! - Kérlek, ne!
Egyikteknek sem itt van a helye. Hazaküldelek titeket.
A többiek a ti világaitokból jöttek.
Oldjátok meg!
Ha meghalnak, mert megölitek őket, a ti saratok lesz.
Nem az én gondom.
Már nem érdekel.
Ennyi volt.
Bocs, hogy belerángattalak ebbe titeket.
De most haza kell mennetek.
Sok sikert!
Megölték Ben bácsikámat.
Az én hibám volt.
Én elvesztettem...
Elvesztettem Gwent.
Ő volt az én MJ-em.
Nem tudtam megmenteni.
Ezt sose fogom megbocsátani magamnak.
De nem álltam le,
próbáltam folytatni, és én lenni...
a barátságos, közkedvelt Pókember, mert tudtam, hogy Gwen ezt akarná,
de egy idő után már senkit sem kíméltem.
A düh vezérelt.
És a keserűség.
Nem akarom, hogy te is olyanná válj, mint én.
Aznap este, amikor Ben meghalt,
levadásztam, akit a gyilkosának véltem.
A halálát kívántam.
Megkaptam, amire vágytam.
De nem lett tőle jobb.
Hosszú időbe telt...
amíg kiutat találtam a sötétségből.
Meg akarom ölni.
Szét akarom szaggatni.
Még mindig hallom May szavait.
Még a végén is azt állította, hogy helyesen cselekedtünk.
Azt mondta, hogy a nagy erő...
Nagy felelősséggel jár.
Mi? Ezt honnan tudod?
- Ben bácsi mondta. - Mielőtt meghalt.
Talán mégsem volt hiába May halála.
Tehát Connors, Marko, Dillon és...
Szerintem Dillont és Markót helyre tudom hozni, de a többieket...
Connorst intézem. Egyszer már meggyógyítottam.
- Nem nagy ügy. - Szuper!
Igen, szuper.
Tudok ellenszérumot készíteni dr. Osbornnak.
Már sokat agyaltam rajta.
Mindenkit meggyógyítunk.
Ugye?
Igen.
Mi ebben vagyunk jók.
Mi az?
Három van belőled.
Figyu, neked is van legjobb spanod?
Volt.
Csak volt?
A karjaim közt halt meg.
Miután megpróbált megölni.
Szívfacsaró volt.
Jesszus!
Cső!
- Lefuttatnál egy ellenőrzést? - Simán.
Minden oké?
Megvagyok, te jól vagy?
Nem ezt érdemled.
- Tönkretettem az életed. Totálisan. - Nem, dehogy.
Nézz rám! Itt vagyok.
Nem megyek sehova.
Végigcsináljuk ezt, méghozzá együtt.
Rendben?
Rendben.
Jól van.
Köszönöm.
Van valakid?
Nincs.
Nincs időm arra, hogy Peter Parker legyek.
Hát neked?
Kicsit bonyolult a helyzet.
Megértem. A magunkfajtáknak nem ez a sorsa.
Én nem adnám fel.
Időbe telt, de nálunk kialakult.
- Igen? - Aha. Köztem és MJ között.
Az én csajom is MJ.
Ez elég zavaros.
Az tuti.
- Peter! - Igen?
Bocs, úgy érted...?
Peter Peter.
- Mind Peterök vagyunk. - Igen.
- Peter Parker. - Dettó. Mind azok vagyunk.
A laptop!
- Kész vagyok. - Igen, én is.
Most már csak annyi a dolgunk, hogy elcsaljuk őket valahova, igaz?
Meggyógyítjuk őket, miközben ők próbálnak megölni minket, aztán mehetnek haza.
- A varázskockával. - Igen, ez a terv.
Te laza ifjúsági lelkésznek öltözve indulsz harcba, vagy itt a szerkód?
Faja!
- A hálópatronjaid. - Kösz, haver!
Az mire kell?
Hálófolyadék a hálóvetőimbe. Miért?
Hű!
Belőled jött ki.
- Igen. Ilyet nem tudsz, mi? - Nem.
Hogy van ez...?
Koncentráljunk, jó? Itt fogjuk csinálni.
Néptelen hely, senkinek sem esik baja.
A kocka lesz a csali. Arra fáj a foguk.
Csak találjuk ki, hogy jutunk oda.
- Egy portálon át. - Mi?
- Már varázsolok. - Igen, komolyan.
- Láttuk. - Igen.
Ez komoly?
- Úgy nyomom, mint Doktor Strange. - Ne szívass!
Esküszöm, nem változom gonosszá, és nem próbállak megölni.
Oké.
Köszi.
Jól van, vágjunk bele! Mit is szoktál mondani?
- Ha számítasz a csalódásra... - Nem.
Megmutatjuk nekik.
Jól van.
Mármint a gyógymódot.
Gyógymódkommandó.
A Hírharsona bejelentővonalát nem más hívta,
mint a hatóságok által üldözött Pókember,
aki nemrég dúlta fel Queenst.
Peter Parker, milyen polgárpukkasztó propagandával provokálsz?
- Az igazsággal. - Persze!
Az az igazság...
hogy az én hibám volt.
Véletlenül idehoztam azokat az alakokat.
Látják? Be is vallja!
És ha ők most nézik ezt...
én tényleg csak segíteni akartam.
Megölhettem volna magukat.
Amikor csak akarom, de nem tettem.
May nénitől azt tanultam, hogy jár egy második esély. Ezért vagyok itt.
Pontosan hol az az „itt”?
A második esély szimbólumánál.
A Szabadság-szobornál? Jóságos ég, emberek!
Egy újabb nemzeti műemléket fog romba dönteni!
Ha most figyel a világ...
Hidd el, figyel a világ.
Szorítsanak!
Az jól jönne a barátságos Pókembernek.
Bármelyik percben itt lehetnek.
Mindjárt kész vagyunk.
Max egyébként a világ legrendesebb pasija volt,
mielőtt bezuhant az elektromos angolnák közé.
Az betesz az embernek.
Na már megint!
- Minden oké? - Csak a hátam.
Kicsit beállt a sok ugrálástól.
- Nekem is szokott hasogatni. - Igen?
Aha. Megropogtassam?
- Légyszi! Megköszönném. - Jól van.
- Mehet? - Igen.
Aha. Jobb lett.
Kész is.
Azta!
- Jólesett. - Igen?
- Sokkal jobb. - Komoly?
Tyű!
Ez annyira klassz! Mindig vágytam tesókra.
Szóval neked a hálófolyadékot a saját tested termeli?
- Nem szívesen beszélek erről. - Nem akartam...
Te most cikizel?
Nem cikiz. Csak nekünk ez nem megy,
úgyhogy érdekel minket, hogy van nálad ez a hálós téma.
Ha zavar, nem vájkálok, de szerintem menő.
Szívesen mesélnék róla, de ez nem tudatos.
Ahogy a lélegzés sem. Az is önkéntelenül történik.
És csak a csuklódból jön, vagy máshonnan is esetleg?
Csak a csuklómból.
És nem apad el? Nekem folyton elfogy.
Aztán meg csinálhatok a laborban.
És az állati macerás, neked könnyebb.
Durva. Amúgy volt már ilyen.
Éreztem, hogy nem termelődik.
Mi történt?
Önbizalomhiány.
Ne is mondd!
Kik a legdurvább gonoszok, akikkel valaha harcoltatok?
- Néhánnyal találkoztál. - Jó kérdés.
Én harcoltam egy földönkívülivel, aminek fekete trutyiból volt a teste.
Földönkívülim nekem is volt.
A Földön és az űrben is. Ja, lila volt.
Azt én is adnám.
Én ott ragadtam le, hogy harcoltál a földönkívülivel az űrben.
Tök gáz vagyok. Én csak egy orosz taggal harcoltam, egy rinocéroszgéppel.
Visszatérhetnénk arra, hogy gáznak tartod magad? Nem vagy az.
Kösz. Nem vagyok ténylegesen gáz.
De ez a tudatalattidból jött.
Igen, hallod...
Te csodálatos vagy. Ezt tudatosítsd magadban!
- Tudatosítom. - Csodálatos vagy.
Már tudatosult. Köszi.
- Kimondod? - Jobb, ha más mondja. Köszi!
Jól van, srácok, figyelem! Érzitek?
Igen.
Mizu, Peter?
Bejön az új módi?
Figyu, ha ideadod,
megsemmisítem, de életben hagylak.
Hadd ne legyek gyilkos!
Oké, srácok, kezdődik.
Hé, Max, hiányoztál!
Figyi, MJ, kapd el!
Megvan. Zárd be!
- Nem záródik be. - Látom.
- Miért nem megy? - Nem tudom.
- Zártál már be portált? - Csak kinyitottam párat.
Max! Nem dumálunk egy kicsit? Csak te és én? Dumáljunk!
Nézd, ki van itt! Régi cimborám, Pókember.
Meg akarlak menteni, ahogy mindig.
- Nem akarsz. - De igen.
Már nem is te vagy a legmenőbb.
Miattam ne aggódj. Megmentem magam. Véged!
Már rám figyel. És most?
Oké, zsír!
Csak megjegyezném,
hogy itt a gyík csávó is.
Srácok, hallotok? Hahó!
- Kéne Max gyógyítója! - Okés. Intézem!
Peter! Kell a gyíkgyógyító!
Jó, máris.
Hol van a kocka, Peter?
- Mindenkinek segíthetünk. - Teszek rá!
Bocsi!
Pfuj!
Sajnálom, Homokember, senki se megy haza.
Mi a fene folyik itt harc közben? Hiába kiabálok neked, Peter 2.
- Azt hittem, te vagy Peter 2. - Nem én vagyok Peter 2.
Befejezni! Figyeljetek Peter 1-re!
Ez nem megy nekünk túl jól.
Bénázunk. Nem tudom, hogy harcoljunk csapatban.
Én sem.
Én már voltam csapatban.
Nem felvágásból, de a Bosszúállók között.
- Bosszúállók? - Ja!
- Gratula! - Kösz.
Az micsoda?
- Nálatok nincsenek? - Az egy rockbanda? Zenélsz?
Nem zenélek. A Bosszúállók a Föld legnagyobb...
Muszáj ezt most?
Koncentráljunk, bízzunk a micsodánkban, összehangoltan támadjunk!
- Jól van. Egy célpontot szúrjunk ki! - Helyes!
- Egyesével kiiktatjuk őket. - Ez a beszéd!
- Peter 1, Peter 2. - Peter 2.
- Peter 3. - Peter 3.
- Csináljuk! Mehet? - Állj!
Imádlak titeket.
Kösz.
- Jól van, csapassuk! - Indulás!
Oké, Pókemberek!
Első a Homokember!
- Becsalom a szoborba. - Fent találkozunk.
- Megállj! - Hé!
- Hali, dr. Connors! - Helló, Peter!
Peter 1!
Megvan!
Flint, segíteni akarunk!
Idefent vagyok. Hol a gyógyító?
Sietek!
Várd ki a sorod, doki!
Mindjárt jövök!
Semmi baj, Flint.
Hazajuttatunk.
Csak maradj itt!
Mi legyen? Sose volt ilyen erős.
Az ARC reaktor miatt van. Leszedjük róla.
Nem veszitek el tőlem.
Ne is álmodj róla!
Testközelből csináljuk.
Peter 2, te jobbról, Peter 3, te balról!
Igen!
- Nem záródik be. - Nem tehetek róla, hogy nem megy.
- Csak próbálkozni kell. - Ja, folytatjuk.
- Nyugi, megoldjuk. - Koncentrálj, és zárd be!
Jaj, ne!
Ott van az a gyíkember, tűnjünk el!
Futás!
Erre! Mozgás!
Connors, állj!
Igen!
Hagyd őket! Ők az enyémek.
Nem kell segítség! Megoldom egyedül.
Dr. Octavius! Ne!
Mit csinálsz?
Eressz el!
Szívesen.
MJ!
- El kell rejtenünk. - Tényleg!
Ez az, Ned!
Hol van Parker?
- Ne! - Várjon!
Mielőtt bármit tesz, Mr.... Doktor Strange, uram,
Peter terve működik.
- A terve? - Meggyógyítja őket.
Dr. Connors?
Üdv újra köztünk!
A mindenit!
Kinyitottál egy portált?
Igen, uram.
Max!
Max?
- Nyugalom, elszállt az erőm. - Biztos?
Újra egy senki leszek.
- Mindig is voltál valaki, Max. - Nem, ugyan már!
Nem ismertél.
Mondhatok valamit?
Persze.
Te még csak egy kölyök vagy, hallod?
Queensben élsz.
Van ez a szerkód. Segítesz a szegényeken.
Azt hittem, fekete vagy.
Bocs, öregem.
Ne kérj bocsánatot! Biztos van valahol egy fekete Pókember is.
Rohadt angolnák!
A nap ereje...
Elfér a tenyeredben.
Peter?
Otto!
Örülök, hogy látlak, fiam!
Én is örülök.
Megemberesedtél.
Mi van veled?
Igyekszem fejlődni.
- Várjon, közel a cél! - Hallgass!
Tizenkét órán keresztül lógtam a Grand Canyon felett.
Tudom.
Sajnálom.
- A Grand Canyonnál? - Segíthetett volna.
Ezt hagyjuk! Ők az új barátaim.
Peter, Peter, Pókember, Pókember.
Ők én vagyok más világokból. Segítenek.
Ő a varázsló, akit mondtam.
Minden elismerésem, hogy tudtál nekik második esélyt adni, kölyök.
De ennek vége. Most!
Hahó, Pókember, gyere ki a hóra!
Strange, ne!
Ugye jól vagy?
Igen.
Jól vagyok.
És te?
Köszönöm, Köpeny úr!
Ned!
Ned! Szia!
MJ!
- Peter! - Ned!
Peter! Hahó!
- Jól vagytok? - Semmi bajunk!
Szegény Peter!
Túl gyenge vagy, hogy hazaküldj meghalni.
Nem.
Én magam akarlak megölni.
Ezt már szeretem!
A nénikéd miattad ment abba a lakásba.
A halálos csapást én mértem rá,
de te voltál...
te voltál a gyilkosa.
Peter?
Mit tettem?
- Helló! - Megmaradsz?
Azt hiszem, igen. Szúrtak már meg.
Helyes, jó.
Ó, haver!
Jól elkaptad.
Jól dobtad.
Tényleg ez történik, vagy haldoklom?
Ez történik. Nem haluzol.
Azok ott emberek a levegőben?
- Megyek. - Őt bízd rám!
Jól vagy?
Mi történik?
Nem tudom feltartóztatni őket.
Csak van megoldás. Nem hajtja végre újra a bűbájt?
- Az eredetit. Mielőtt elszúrtam. - Már késő. Itt vannak.
Itt vannak. Miattad.
- És ha mindenki elfelejti, ki vagyok? - Mi?
Miattam jönnek ide, nem? Mert Peter Parker vagyok.
Ismételje meg a bűbájt! De mindenki felejtse el, ki Peter Parker!
- Mindenki felejtsen el... engem. - Nem.
- Az megoldaná, nem? - Igen, megoldaná.
De meg kell értened.
Akkor mindenki, aki ismer és szeret téged, mi...
Még mi is elfelejtenénk.
Mintha sose léteztél volna.
Tudom.
Csinálja!
Búcsúzz el mindenkitől! Nincs sok időd.
- Köszönöm, uram! - Stephen.
Kösz, Stephen!
Még mindig fura.
Majd találkozunk.
Ég veled!
Srácok!
Ennyi volt, mindjárt hazamentek.
- Oké. - Rendben.
Figyu...
Köszönöm!
Csak szeretném... elmondani... hogy...
- Nem tudom megfogalmazni. - Peter!
Tudnotok kell, hogy...
Tudod, mi ebben vagyunk jók.
Igen, ebben vagyunk jók.
Megkeresem Nedet és MJ-t.
Köszi szépen!
Talán még összefutunk.
- Szevasz! - Megyek.
- Nagyon fáj a sebed, mi? - Nagyon.
Jaj, jól vagy!
Ti jól vagytok?
Igen, persze.
- Te jó ég, vérzel! - Semmi baj.
- Biztos? - Jól vagyok. Eskü.
- Hála az égnek! - Esküszöm.
Jó.
Nem megyünk?
Elfelejtitek, ki vagyok.
Mi van?
Te meg miről beszélsz?
Nem baj. Majd megkereslek, és mindent megmagyarázok.
Hogy újra emlékezzetek rám.
De addig elvileg nem marad meg semmi.
Mi van, ha nem jön be? Mi van, ha nem sikerül?
Mi van, ha nem tudunk felidézni? Azt nem akarom.
Tudom, MJ.
Nem tehetünk valamit?
Nem dolgozunk ki egy tervet? Valamit mindig lehet tenni.
Nem tehetünk semmit.
De minden rendben lesz.
Tutkó?
Igen, tutkó.
Megkereslek, oké?
Igen, tudom.
- Jól van. - Okés.
Ajánlom is!
Mert, ha nem, úgyis rájövök magamtól. Egyszer már sikerült.
Ígérem, helyrehozom.
Hülye varázslók!
Egyetértek.
Szeretlek.
- Szere... - Ne most!
Akkor mondd ki, amikor újra találkozunk!
Jó.
Szeretlek.
Hetekkel ezelőtt történt a szabadság-szobros fiaskó,
és Pókember hívei harsányan hangoztatják,
hogy az öntörvényű ördögfióka egy hős.
Nos, ha hős lenne, levenné a maszkot, és elárulná, ki is ő valójában.
Ugyanis csak a gyávák titkolják a kilétüket.
Csak a gyávák hallgatják el valódi szándékaikat.
Biztosíthatom önöket,
hogy fényt derítek azokra a szándékokra, ha a fene fenét eszik is.
Szia! A nevem Peter Parker. Nem ismersz engem, de...
Szia, a nevem Peter Parker, és nem ismersz engem, de...
Oké, gyerünk!
- Durva! - Nem is hinnéd, mi?
Csá!
Egy perc.
Segíthetek?
Szia! A nevem Peter Parker, és...
kérnék egy kávét.
Oké, máris hozom, Peter Parker.
Fánk a mérnökörtársamnak.
Hogy mi van?
Az MIT csapata a Mérnökrök.
Ja, ezt illene tudnom.
Hogy rápörögtél a sulira!
Ha bárkinek elmondod, letagadom.
Rendben.
Peter Parker?
Peter Parker!
A kávéd.
Szuper! Köszönöm!
Örülsz az MIT-nak?
Aha, igen.
Ami azt illeti, örülök,
ami fura, mert nem szoktam lelkesedni semmiért,
inkább csalódásra számítok.
Mert akkor igazán sose csalódhatsz.
Ugye?
Ja. Igen.
Nem tudom, miért, de ez most valahogy más, mint az eddigiek.
Tényleg!
Azt akartam...
Az nem fáj?
Már szinte nem is érzem.
Van még valami más is?
Nincs.
Köszönöm.
Nincs mit.
Majd még találkozunk.
AMIKOR VALAKIN SEGÍTESZ, MINDENKIN SEGÍTESZ
Honnan ismerted?
Pókemberen keresztül.
Maga?
Én is.
Amikor egy jó barátom ment el,
az ugyanilyen volt.
Fáj, mert elment, és fáj azért is,
mert emlékszel, mit képviselt, és nem tudod,
hogy az is odalett-e.
Az nem lett oda.
May sokaknak segített.
És az tovább él.
Tényleg, gondolod?
Biztosan.
- Vigyázzon magára! - Oké.
Nagyon örültem.
A lakbér a hó elején esedékes.
Ne késsen!
FELNŐTTKÉPZÉS
43-as, mentőt is küldjünk?
Negatív, központ. De kellene egy tréler.
PÓKEMBER - NINCS HAZAÚT
Oké.
Jól van. Értem. Azt mondod, hogy ez az egész világ
tele van...
szuperemberekkel?
Órák óta ezt hajtogatja.
Vegyük át még egyszer! Bocsánat. Tök hülye vagyok.
Volt egy milliárdos, valami bádogruhával, amiben repült. Igaz?
Jól van. És volt az a dühös, zöld pali is.
- Hulk. - Hulk.
És szerinted a Halálos Védelmező név ciki.
Igen, ciki.
Mesélj még arról a lila ufóról, ami rákattant a kövekre!
Megsúgom, hogy az ufókat nem érdeklik a kövek.
Eddie, ne kezdd ezt!
Tudod, mit szeretnek? Az agyakat!
Agyat zabálnak. Érted?
Señor, ő eltüntette a családomat!
Öt évre!
Öt évre?
Az hosszú idő.
Lehet, hogy el kéne mennem New Yorkba, hogy beszéljek...
Pókemberrel.
Eddie!
Be vagyunk rúgva!
- Fürödjünk meztelenül! - Azt nem kéne.
Fizesse ki a számlát!
Mi történik? Ne! Csak most érkeztünk! Ne! Már megint!
És lelép.
Se fizetés, se jatt, semmi.
Köszönet AVI ARADNAK, akinek hála
ezek a karakterek a vászonra kerülhettek.
Csak semmi varázslat!
- Túl veszélyes. - Miért?
Torzulást idéztünk elő a téridőben.
A multiverzum elméletéről sajnos ijesztően keveset tudunk.
Megszentségtelenítetted a valóságot.
Ez nem marad büntetlenül.
Nem volt más megoldás.
De soha nem akartam, hogy ilyesmi történjen.
Wanda!
Tudtam, hogy előbb-utóbb megjelenik.
Hibát követtem el, sokaknak baja esett.
Nem Westview-ról akarok beszélni.
Akkor mit keres itt?
Segítenie kell.
Miben?
Mit tud a multiverzumról?
Sajnálom, Stephen.
Remélem, megérted.
A legnagyobb fenyegetést...
a világunkra...
te jelented.
Kicsit elszabadultak a dolgok.
DOKTOR STRANGE MÉG VISSZATÉR
Feliratok magyar szövege: Gáspár Bence