Přinášíme šokující odhalení o útoku v Londýně.
Z anonymního zdroje jsme získali toto video.
Je na něm Quentin Beck alias Mysterio jen pár okamžiků před svou smrtí.
Pozor. Video obsahuje znepokojující záběry.
Zahnal jsem toho Elementála zpět do jeho dimenze,
ale myslím, že se odsud nedostanu živ.
Zaútočil na mě Spider-Man.
Má armádu bojových dronů od Stark Industries.
A tvrdí, že nový Iron Man bude on a nikdo jiný.
Opravdu chceš, aby drony zahájily útok?
Dojde k rozsáhlým ztrátám na životech.
Dělej. Proveď to.
Šokující video se dnes objevilo
na kontroverzním serveru TheDailyBugle.net.
Sami vidíte. Nezvratný důkaz,
že Spider-Man je zodpovědný za brutální vraždu Mysteria,
bojovníka, který položil svůj život za záchranu naší planety
a nesporně se tedy zapíše do historie jako největší superhrdina všech dob.
To ale není všechno. Teď přichází zlatý hřeb.
Něčeho se chyťte nebo si sedněte.
Spider-Manovo... Spider-Manovo skutečné...
Spider-Manovo skutečné jméno je Peter Parker.
No do pr...!
Je to tak. Peter Parker.
Sedmnáctiletý středoškolský delikvent s nutkáním vraždit...
Ty jsi Spider-Manova holka?
...je ve skutečnosti ten samozvaný zločinec Spider-Man.
To je on!
Prosím, nesahejte na ni, pane.
Ty jsi ještě kluk?
Zavraždil jsi Mysteria? Tys mu pomohla zabít Mysteria?
Tak dělej, ukaž obličej.
Praštil mě. Spider-Man mě praštil. Praštil mě.
Celou dobu lidé k tomu klukovi vzhlíželi a měli ho za hrdinu.
No, ale pro mě to je veřejný nepřítel číslo jedna.
Říkala jsem ti, že tohle už nikdy!
MJ, promiň. Ale vůbec nevidím přes tvou ruku na –
Promiň. Já nerada.
- Kam teď půjdeme? - Co já vím? K tobě domů?
Ne, k nám jít nemůžeme. Táta by tě zabil.
Co? Vždyť jsi říkala, že se mu zamlouvám.
Jo, no, teď už ne.
- Kámo. - Kámo!
- Kámo!
Kámo!
- Omlouvám se. Jsi v pohodě? - Ne, ani ne.
Čau, Petere!
ROOSEVELTŮV OSTROV
Mizíme. Zhoupni nás.
Ale vždyť jsi říkala, že tohle už nikdy –
- Skočíme a ty nás zhoupneš. - Vezmem to metrem.
Ne!
Bacha!
„NEJLEPŠÍ SENDVIČE V QUEENS“ u Delmar's III
Spodem to bylo horší.
- Jsi v pořádku? - Jo. Jo, dobrý.
Jdeme, jdeme, jdeme. Teď pardon.
Cítím se jak blb. Nedošlo mi, že je ti mizerně.
Ne, bylo to fajn. No ne? Proto se tomu říká úlet!
- Ale skončil. - Bylo to fajn.
Mohl jsem být zábavnější. Já to umím.
- Tak zas někdy. - Jako kdy asi?
Měl bych zjistit, co to bylo.
- Ne. Ne. Ne. Happy! - Je to má práce.
- On si přichází a odchází, jak chce. - Petere?
- Ale ne. - Ó, bože.
- Ale ne. - Petere?
- Nevím, co mám dělat! - Petere.
- Ó, bože. - Nic jsem neviděl.
- Není to, jak to vypadá. - Promiňte. Hlavně provozujte bezpečný...
- Jé! Ahoj! Ty budeš MJ! Ahoj! - Dobrý den. Jo, pardon.
- Moc mě těší. - Taky mě moc těší.
Ty jsi brečel?
Rozešli jsme se.
Zdar, Spider-Mane!
To je trapas.
To jsem netušil. Myslel jsem, že ho miluješ, May.
- Pobláznil mě, ale už to přešlo. - Neproberem to v kuchyni?
Já myslel, že vám to náramně klape.
Nenastavili jsme si hranice.
- Musím zavřít dveře. - Pojďme radši sem.
- Nezvonil někdo? - Je to pravda?
Chtěl jsem už jít, ale...
Teď ne!
To jsem nevěděla, že se bojíš mluvit o sexu, Petere.
Tohle nemá se sexem co dělat.
Radši půjdu, ale jestli to chceš ještě probrat, tak...
Co je to za kravál?
- Hej, Spider-Mane! - Panebože!
Rád to s tebou znovu proberu.
Jen si běž po svým a já udělám to samý.
Ty bláho.
Co mám s telefonem?
Můžete ty mobily aspoň na pět minut nechat?
Chci si promluvit o tom vašem vztahu, jasný?
Petere?
Co je?
- To je...? - To je tady?
- Čau, Petere Parkere! - Čau, Petere!
Jako možná z toho ani nic nebude.
Spider-Maniak!
Vlády po celém světě spustily vyšetřování
vraha známého jako Spider-Man alias Peter Parker
alias pavoučí válečný zločinec,
který už celá léta terorizuje počestné občany New Yorku.
Nu, nyní toto město i celý svět uvidí,
co je doopravdy zač.
Vrahu! Dycky Mysterio!
Máme nové podrobnosti o ničivém útoku v Londýně, ke kterému došlo minulý týden.
Zde jsou informace ze Zpravodajského výboru.
Tento úřad právě potvrdil,
že smrtonosné drony použité při útoku
vyrobila společnost Stark Industries.
Federální agenti! Otevřete!
Federální agenti?! Seď tu.
Úřad pro likvidaci škod.
Máme příkaz k zatčení Petera Parkera.
Znáte čtvrtý dodatek ústavy? Bezdůvodné zatýkání?
Jdeme dovnitř, chlapi. Pohyb.
Já jsem Becka nezabil. To drony, jasný?
- Ty drony jsou tvoje. - Ne. Já...
Hele, Nick Fury u toho celou dobu byl.
Zeptejte se ho, všechno vysvětlí.
Nick Fury je už rok mimo planetu Zemi.
Cože?
Petere! Hej! Hej.
MJ! Oni s tímhle nemají co dělat, pane.
Bez advokáta ani slovo!
Chci právníka.
- Slečno Jonesová-Watsonová. - „Watsonová“ nepoužívám.
Slečno Jonesová, k čemu právníka, když...
Nemám co skrývat?
Přesně tak. Pokud však...
Nejsem něčím doopravdy vinna?
Znám vaši taktiku a svá práva.
Mám jenom jednu otázku.
Četl jsem vaši složku.
Jste mladá chytrá žena se zářnou budoucností.
Proč ji ohrožujete styky
se samozvancem, jako je Peter Parker?
Promiň, že jsme tě nechali čekat.
Nemůže Ned dostat sváču? Čeká tady.
Hned to bude.
Omlouvám se ti za ně, kámo.
Já vám ale nemám co říct.
Jo, Nede, já vím. Mám jenom jednu otázku.
Když ti MJ řekla, že Peter je Spider-Man...
- Počkat. - Copak?
Věděl jsem to dřív než MJ. Já byl Spider-Manův „dispečer“.
Tak to dobře znám. Kámo, dispečer je záruka úspěchu.
No přesně! Aby ne. Vždyť já mu doslova pomohl najít Vultura.
To jsem nevěděl.
A pomohl jsem mu hacknout oblek a taky se dostat do kosmu.
Takže ve Spider-Manově samozvaném řádění jsi ty hlavní komplic.
Chtěl bych svá slova z výpovědi vyškrtnout.
Při vší úctě, a to myslím velmi neupřímně,
pokud nemáte nějaká reálná obvinění,
tak nemáte právo nás tu držet.
Sežeňte si právníka.
Jak prosím?
Ohrožení svěřence je trestné.
Ten hoch vám byl svěřen do péče
a vy, jako jeho zákonná zástupkyně,
jste nejen dovolila, aby se vystavoval nebezpečí,
vy jste ho v tom ještě podporovala.
Co jste to za člověka?
Chci mluvit s Peterem. A hned.
I společnost Stark Industries uvízla v síti
kontroverze Spider-Man versus Mysterio.
Federální agenti zahájili vyšetřování zmizení několika Starkových vynálezů.
„V tuto chvíli bez komentáře.“
Aspoň vybrali dobrou fotku.
Co se mi to děje?
Výborně. Díky.
Mám dobré zprávy, Petere.
Věřím, že tě všech obvinění zprostí.
Jako vážně?
Já to věděla.
- Bože můj, pane Murdocku, díky. - Díky, Matte.
- To je úžasný. - Není zač.
- Nicméně, pane Hogane? - Jo?
Federálové vskutku vyšetřují ztrátu těch vynálezů.
Chápu vaši loajalitu vůči panu Starkovi, ale jste-li do toho zapleten...
- Jako já myslíte? - ...tak si sežeňte právníka.
Právníka protože mě budou vyš... Já jsem myslel...
Řekl jste, že ho zprostí.
Mohl bych říct, že na radu svýho advokáta
odmítám vypovídat,
protože moje výpověď by mohla přitížit mně nebo mým...
Je to v Mafiánech. Jak to říkali v tom filmu?
Já vím, jak to myslíš. Jen klid. Poslechni si ho.
Matte?
Potřebujete bystrého právníka.
Vyhnul ses právní zodpovědnosti,
ale to nejhorší přijde.
Stále tě bude soudit veřejnost.
Vrahu!
Dycky Mysterio!
Jak jste to udělal?
Jsem bystrý právník.
VJEŘÍME MYSTERIOVI
Musíme se přestěhovat někam do bezpečí.
ZADEJTE KÓD
Jak to máme...? Jak...?
Poplašný systém deaktivován.
Hezké. A bezpečné.
Vítejte do spirituální oázy.
Co Donkey Kong Jr.?
Nicky z Jersey City, máte slovo.
Ahoj. Neříkám, že nechci ctít Avengers.
...jenom ne takhle.
Prostě, dát štít Kapitána Ameriky na sochu Svobody?
Ne, to je směšný. Nechte sochu Svobody na pokoji.
STARKOVY PŘEPRAVKY
Happy.
Už jsi odeslal přihlášky na vejšku?
Právě jsem dopsal tu na MIT.
- A ty? - Taky.
Co kdyby nás vzali oba dva? A Neda?
Jo, ale museli bysme dostat stýpko, jinak tam nemůžem.
Jdi ty, máš všechny body, super známky.
- Myslíš, že jsem moc pragmatická. - Ne, ne, ne. I když...
Vlastně jsi. Ale neva. To se mi na tobě právě líbí.
- Fakt? - Jo.
Je ještě něco, co se ti na mně líbí?
Miluju tvůj nezlomnej optimismus.
Jo, má sklenice je vždycky zpola plná.
Taky se mi líbí, že máš ráda lidi.
Já lidi miluju. Strašně, strašně moc.
Máš ráda sport.
Myslím, že Mets letos vyhrajou pohár.
Vážně?
Co je to za zvuk?
To je Happy. Koukni. Nechal svůj pokoj May, tak spí tady dole.
Mám divnou otázku.
Nemohlo by se ti po tom odhalení třeba ulevit?
Od chvíle, kdy mě kousl ten pavouk,
jsem měl jen týden normálního života.
Nebo trochu normálního.
A to bylo...
po tom, co jsi to zjistila.
Protože tehdy všichni, u kterých jsem chtěl, aby to věděli, to věděli.
A to bylo skvělý.
Ale teď to ví všichni a...
já jsem ten nejslavnější člověk na celým světě.
Ale i tak jsem švorc.
Moc...
se na tebe zítra těším.
Já taky.
Už to típni.
Máte se rádi. Chápem. Ale zavěs.
Není to nic světobornýho. A já potřebuju svejch osm hodin.
- Tys nás celou tu dobu poslouchal? - Čau, Happy.
Ne dobrovolně.
- MJ tě zdraví. - Hoj.
Vítejte na prvním dni v maturitním ročníku
nejslavnějšího studenta Midtownské střední:
Petera Parkera.
BETTY BRANTOVÁ
Jdi po nich, tygře! Anebo spíš „pavouku“?
Již od rána
se srocuje dav před Midtownskou střední technickou školou.
Tento dav se zcela jasně dělí jak na příznivce Spider-Mana,
tak na jeho odpůrce.
MJ!
MJ! MJ, jsi boží!
MJ, porodíš Spider-Manovi pavoučata?
Zpátky. Zpátky. Zpátky!
MJ, víte, že je to vrah, že?
Hej, Petere, nahrajem něco na TikTok.
Máte se stydět!
Udělej salto!
- Dejte si s MJ pusu! - Dej pokoj!
A ty jsi kdo?
Jsem Ned Leeds. Spider-Manův nejlepší kámoš.
Jsem Peterův nejlepší kámoš.
A kdo jde proti němu, narazí na Flashe Thompsona.
Pokud si chcete přečíst o našem přátelství,
kupte si můj memoár Flashpoint.
Jeden pavouk, dvě srdce, milion šílených vzpomínek.
Kupujte.
- Utíkej. Běž. - Chci počkat...
Ne. Běž!
Uvidíme se uvnitř, jo?
Zprávy z Midtownské střední vás budou
celý rok zevrubně informovat o tom,
jak Peter svádí svůj dosud největší boj:
Přijímačky na vejšku.
Petere, rádi bychom tě přivítali zpět na Midtownské střední,
kde utváříme hrdiny.
Nebo vrahy.
Přestaň.
- Je nám ctí vám sloužit, pane. - To ne.
Mysterio měl pravdu.
- Dost. - Mysterio měl recht.
Tohle vyrobili naši studenti pro tebe.
Ne. Byls to ty.
Já jen trochu pomáhal.
Několikrát jsem se tě pokoušel zarazit, ale ty sis furt mlel svou.
Je to jeho práce.
Snad budeš mít čas si to prohlédnout zblízka.
A klidně se procházej nebo se houpej po chodbách.
Nebo lez po stropě a vyhni se davům.
Víme, že to umíš.
No, já už asi...
- Vím, cos provedl. - Už mlč. Jenom se ztrapňuješ.
- Já vím, cos provedl. - Je to konspirační teoretik.
Nemůžem tady zůstat celej den? Dole je to masakrální.
Tohle je dobrý.
„Říká se, že Parker dokáže,
stejně tak jako pavoučí samci, hypnotizovat samice,
čehož zneužil k vlákání Jonesové-Watsonové do svého kultu osobnosti.“
Dost. Dost.
Rozkaz, můj pavoučí pane.
Konečně. Trocha soukromí.
Tam dole je to masakrální.
Napadlo mě...
až nás přijmou na MIT, budeme bydlet spolu.
- Jasně. - To by bylo skvělý.
- Tohle budeme my. - Jo.
Až na to frisbee. A ty úsměvy.
MIT je samo náš sen.
Ale pokud sladíme i svoje záložní školy,
tak všichni nakonec skončíme v Bostonu.
Nová škola, město, můžu tam spidermanovat.
- I v Bostonu mají zločince, ne? - Jo, mají.
- Děsný zločince. - Takže to bude nový začátek.
Co je?
Jen si říkám...
Kdo nic moc nečeká,
nemůže být nikdy zklamaný.
Jdi ty.
Začnem znova.
A budem všichni spolu.
Jo. Máš pravdu. Začnem znova.
Jo.
Začnem znova.
Je tu první!
To neva. Byla jen záložní.
Petere!
Ne?
Poslední.
MIT?
Tak jo.
Můžem?
Jonesová. Řekl jsem ti, ať sundáš tu halloweenskou výzdobu.
- No, ale to měla udělat Sasha, tak... - Nevymlouvej se a udělej to.
Rozkaz.
Myslím, že se pobliju.
Tak to radši ne, jinak to budu muset uklidit.
To je naše poslední šance. Tam, anebo nikam.
Hele! Klid.
- Tak jo. Připraveni? - Jo.
Na tři.
Raz, dva, tři.
Ne.
Ne. Ty?
„Ve světle nedávných kontroverzí
nemůžeme v tuto chvíli vaši přihlášku vyřídit.“
To je tak nefér.
To je fakt tak nefér. Nic špatnýho jsem neudělal.
A vy jste neudělali už vůbec nic špatnýho.
Kdo nic moc nečeká, nemůže být nikdy zklamaný.
No sleep till...
Boston!
Vás nevzali?
Jo, protože my jsme fakt Spider-Manovi kámoši.
Jo. Už musím jít.
Bude seznamovák pro nový studenty, takže...
Sorry, lidi.
Jonesová, co se flákáš? Koukej makat.
Jo, jdu na to.
Víte co?
Nic bych neměnila.
Já taky ne.
I když... ten dopis musím ukázat rodičům.
Ahoj.
Ahoj?
Já jsem...
Nejslavnější člověk na světě. Já vím.
Wong. Neuklouzni. Nemáme pojištění odpovědnosti.
Už chystáte vánoční oslavy?
Ne. Jeden z portálů v rondelu byl napojený na Sibiř.
Prorazila ho vánice.
Protože někdo zapomněl seslat zaklínadlo údržby a neposílil pečetě.
Jo. A někdo zas zapomněl, že mám teď vyšší úkoly.
Vyšší úkoly?
Nejvyšší kouzelník má vyšší úkoly, ano.
Já myslel, že nejvyšší kouzelník jste vy.
Ne, oficiálně je to on, protože já vyblikl na pět let.
- Tak to gratuluju. - Protože kdybych tu byl, tak bych...
To tu spálil na popel.
Vy dva. Nikdo vám nedal přestávku.
Nuže, Petere. Co tě sem přivádí?
Jo. Nerad bych obtěžoval, pane, ale...
Prosím. Zachránili jsme spolu půlku vesmíru.
Už mě nemusíš titulovat „pane“.
Dobře, Stephene.
To zní divně, ale dobrá.
Když Mysterio odhalil moji totožnost,
můj celý život se zhroutil.
Jako nevím, jestli by to vůbec bylo možný, ale říkal jsem si, jestli...
byste se nevrátil v čase a nezařídil, aby se to nestalo?
Petere, narušili jsme stabilitu časoprostoru k záchraně nesčetných životů.
Chceš to udělat znovu jen proto, že máš průšvih?
Tady nejde o mě. Trpí tím spousta lidí.
Moje teta May, Happy, můj kámoš, má holka mají zničenou budoucnost
jen proto, že mě znají. A přitom nic neudělali.
No, je mi to líto, ale...
i kdybych byl svolný, tak už nemám Kámen času.
To je fakt.
Odpusťte mi, že jsem zdržoval.
- Ne, vůbec ne. - Zapomeňte na to, jo?
To se neboj. Ten zapomene i to, co nikdy nevěděl.
Wongu!
- Omylem jsi přišel s dobrým nápadem. - Cože?
Runy Kof-Kolu.
Runy Kof-Kolu?
Standardní zaklínadlo zapomnění.
Čas to nevrátí, ale zapomene se, žes kdy byl Spider-Man.
- Opravdu? - Ne, ani náhodou.
Tohle kouzlo je na temné hranici známé a neznámé reality.
Příliš nebezpečné.
Sesílali jsme ho každou chvíli.
Pamatuješ oslavu úplňku v Kamar-Taji?
- Ne. - Tak vidíš.
No tak, Wongu.
Nevytrpěl si už dost?
Mě do toho nezatahuj.
Fajn.
Kde to vůbec jsme?
Svatyně stojí na soutoku proudů kosmických energií.
Nebyli jsme první, kdo tohle místo vyhledal.
Některé ty zdi jsou staré tisíce let.
A v osmdesátkách se tu točily krimiseriály.
Jsem vám...
fakt moc vděčný za pomoc, pane.
To nestojí za řeč.
A neříkej mi „pane“.
Jasně. Pardon.
Připraven?
Jak nikdy.
Rád jsem tě znal, Spider-Mane.
Co? Jak „znal“?
Všichni na světě zapomenou, že Peter Parker je Spider-Man.
Včetně mě.
Všichni?
Nejde někoho vynechat?
Tak to kouzlo nefunguje
a je obtížné a nebezpečné ho při sesílání měnit.
Takže moje holka zapomene, co jsme spolu prožili?
A bude se mnou ještě vůbec chtít chodit?
Kdo ví? Randí s tebou jen proto, že jsi Spider-Man, nebo...?
- To nevím. Fakt doufám, že ne. - Tak fajn.
Všichni na světě zapomenou, že jsi Spider-Man, kromě tvé dívky.
Děkuju moc.
Proboha, Ned. Ned.
Co je Ned?
Můj nej kámoš. Je pro mě důležitý, aby to Ned věděl.
Dobrá, ale teď už parametry kouzla neměňme,
jelikož už zaklínám.
Dobře, končím. Končím. Přísahám, že končím.
- Ale měla by to vědět i teta May. - Nenarušuj zaklínání.
Když přišla na to, že jsem Spider-Man, byl to děsnej mazec.
Už tím znovu procházet nechci.
- Tak teta May? - Ano.
Díky.
- Happy? - Ne, to teda nejsem.
Jasně, ale on jo. Harold „Happy“ Hogan.
Dělal pro Tonyho Starka, ale pak na čas randil s mojí tetou...
Mohl bys už mlčet?
Prostě všichni, kdo už věděli, že jsem Spider-Man, by to měli vědět!
- Vyšlo to? - Ne!
- Změnils mi zaklínadlo. Šestkrát. - Pětkrát.
Prostě jsi ho změnil. Co jsem ti říkal? Abys mlčel.
A tady to máš. To kouzlo se vymklo kontrole.
Kdybych ho nezrušil, mohlo dojít k nějaké katastrofě.
- Stephene, já se moc omlouvám... - Pro tebe „pane“.
Promiňte, pane.
Po všem, co jsme spolu prožili,
nějak zapomínám, že jsi pořád jen kluk.
Parkere, ten problém není Mysterio,
ale ty. Snažíš se žít dva rozdílné životy.
A bude to čím dál nebezpečnější. To mi věř.
Je mi líto, že jste se ty a tví přátelé nedostali na vejšku,
ale pokud tě odmítli a tobě nevyšlo ani odvolání,
tak ti vážně nemohu pomoci.
Tím „odvoláním“ myslíte, že jsem měl to zamítnutí zpochybnit?
Jo.
To jsem mohl?
Tys to nezkoušel?
Poslali mi dopis a já myslel...
Tak moment.
Chceš mi říct, že tě ani nenapadlo se nejdřív odvolat
a šel jsi požádat mě, abych vymyl celému světu mozek?
Když to říkáte takhle, tak...
No tak, dělej, dělej, dělej.
Co chceš? Mám frmol.
- Flashi, kde je ten seznamovák? - Proč?
Potřebuju si tam s někým promluvit.
Chci dostat Neda a MJ na vysokou.
Co z toho budu mít?
Hodně riskuju, už když s tebou mluvím.
Dobrá, já tě budu...
týden nosit na sítích do školy?
Ne, měsíc.
- Týden. - Dva týdny.
Flashi, prosím, pomoz.
Ty víš, co chci.
Dobře. Řeknu, že jsi můj nejlepší kámoš.
- Flashi, prosím, pomoz mi. - Fajn, fajn, fajn.
Je tu prorektorka pro studijní záležitosti.
Přednes svou žádost jí.
- Bezva. A kde je? - Už je pryč.
- A kam šla? - Na letiště.
Starkova síť nedostupná.
hledáš tudle pani
Rozpoznání obličeje nedostupné.
Čus.
Jo, já vás vidím.
Proboha!
- To je Peter Parker. - Mami?
Tak jo.
Jo?
- Já jsem Peter Parker. - Víš, že jsi na silnici, že?
Odpusťte, jen jsem s vámi potřeboval mluvit a vím, že jste na cestě na letiště.
MJ Watsonová a Ned Leeds
jsou dva nejchytřejší lidi, co jsem kdy potkal.
A já ten nejblbější, protože jsem je nechal mi pomáhat.
Ale kdybych je nenechal, umřely by miliony lidí.
Nerad bych, aby byla MIT stejně blbá jako já.
MIT je blbá?
Ne, říkám, že bych nerad, aby byla MIT blbá.
Myslím jako to moje blbý já, kdyby je nenechalo mi pomáhat.
Moc sis to nepřipravil, že, Petere?
Zkrátka se vám snažím...
Proč utíkáte?
Panebože.
Madam? Měla byste vystoupit z auta.
Utečte všichni z toho mostu!
Nejde otevřít. Dveře... Hej!
Ahoj, Petere.
Ahoj? My se...? My se známe?
Co jsi to udělal s mým strojem?
Já nevím, o čem mluvíte. S jakýmže strojem?
Síla slunce, již jsem měl v dlani.
Je pryč.
Když přestanete demolovat auta,
tak se nějak domluvíme a já vám ten stroj pomůžu najít.
Chceš si se mnou hrát?
Chytej!
Už jste v bezpečí. Utečte.
Myslíš, že ti ten nový obleček zachrání krk?
Měl jsem zabít tu tvoji holku, když jsem mohl.
Co jste to řekl?
Zdá se, že máme konkurenci.
Petere! Pomoc!
Nebojte se, už běžím!
Petere!
Madam, jenom klid. Nadechněte se. Jste v pořádku?
Ne!
Přísahám, že to mám plně pod kontrolou.
Oblek narušen.
Nanotechnologie.
Ty se překonáváš, Petere.
Zdá se, že jsem tě podcenil.
Teď ale zemřeš.
Ty nejsi Peter Parker.
Tak teď v tom mám fakt guláš.
Co se děje?
Nalezeno nové zařízení.
Připojování.
Neposlouchejte ho. To já tu velím.
Čau.
Hej. Hej!
Poslouchejte mě.
Ne jeho. Mě.
Madam, jste celá? Pojďte, ať vám to neuletí.
Petere.
Ty jsi hrdina.
Ne. Víte, já... Ne, jsem...
Přimluvím se, aby přijali tvé přátele a aby přijali i tebe.
Paní prorektorko, tady nejde o mě.
Přimluvím se, aby přijali tvé přátele i tebe. Ano?
Vážně?
A když nebudete lítat v maléru, tak to možná i vyjde.
Drž. A uhni mi. Já ho přetrhnu.
Hej! Vy! No vás myslím. Ke mně!
To jste teda přehnal! Neuvěřitelný.
Co jste za...?
Hej, hej, hej. Dokud po mně nepřestanete jít,
tak budu ovládat
ten chumel chapadel, co se vám mrská na zádech. Jasný?
Takže kdo jste? Co se to...?
Ne.
Osborn?
Doktore...?
Proč sis to líp nerozmyslel, Parkere.
Pusťte mě ven!
Můžete mi, prosím, vysvětlit, co se to děje?
To zaklínadlo, co jsi mi zkazil,
když jsi chtěl, aby všichni zapomněli, že Peter Parker je Spider-Man.
Začalo vtahovat ty, kdo vědí, že je Peter Parker Spider-Man,
ze všech vesmírů do našeho.
„Ze všech vesmírů“?
Co jste zač? A kde to jsem?
Myslím, že nejlepší bude jim nic neříkat,
neboť paralelní světy jsou koncept, o kterém víme děsivě málo.
- Počkat, ony existují? - Tohle by mělo být nemožné.
Ale vždyť jste to kouzlo zrušil.
Ne, izoloval jsem ho. Ale jak vidno, pár jich prolezlo.
Když jsi odešel, detekoval jsem vetřelce z cizího světa, vyrazil za ním do stok
a objevil...
toho zeleného hezouna.
Kouzlo? Jakože magické?
Co je to? Nějaký večírek? Kdo je ten klaun? Co je to za šílenství?
Sleduj.
Znáte Petera Parkera, který je Spider-Man?
Ano.
- Je to on? - Ne.
Vidíš?
Musíme učinit následující:
Já nevím, kolik těch návštěvníků máme...
Já viděl dalšího. Na mostě.
Byl něco jako létající zelený skřet.
To zní skvěle. Co kdybys začal jím.
Odchyť je, doprav sem
a já zatím zjistím, jak je dostat zpět, aniž bychom rozervali předivo reality,
anebo hůř, to zjistil Wong.
Doctore Strangi?
Co zas?
S kamarády jsme dostali druhou šanci přijetí na MIT
a jestli mě někdo ze školy uvidí, jak odchytávám tyhle maniaky, tak...
- Važ slova. - Pardon.
Ty fakt ještě mluvíš o vysoké škole?
Co jste s tím provedl?
Tohle.
Hele, nemůžete mě...
Jak to děláte?
Mám průpravu z večírků.
Hele.
Trefíš je, pošleš sem, jdeš dál. Nemáš za co. Do práce.
Pane.
Co zase?
Je to můj průšvih a přísahám, že to napravím. Ale potřebuju pomoc.
Nemůžu uvěřit, že jsem v Sanctum Sanctorum.
No, to ani já.
A jak jste poznal, že jste čaroděj?
Moje babička říká, že to máme v rodině
a já občas mívám mravenčení v rukou...
Zajdi si s tím k doktorovi.
- Petere. - Ahoj.
Fakt se moc omlouvám, ale musíte mi pomoct najít ty týpky.
Vůbec za nic se neomlouvej, jasný? Získals nám šanci u MIT.
No a jak se sem ti zlouni dostali?
On pokazil zaklínadlo, co vás mělo dostat na vysokou.
- Já myslela, žes zachránil tu paní z MIT. - Byla to magie?
Ne, to bylo pak. Soustřeďme se na dobré zprávy, jo?
Ne, soustřeďme se na ty špatné.
Prozatím jste detekovali nula paralelních padouchů,
takže vytáhněte mobily,
prolezte internet a ukliďte si ten chlív.
Dáváte nám rozkazy, i když to bylo vaše zaklínadlo, co nevyšlo,
což znamená, že je to spíš váš chlív.
I já znám pár kouzelných slovíček,
počínaje slůvkem „prosím“.
Prosím, ukliďte si ten chlív.
K dispozici je vám sklep.
On je tady sklep?
Krutý.
- Poslyšte, ta věc s tím kouzlem... - To vůbec neřeš.
- Co, vážně? - Jo.
Já to chápu. Chtěl jsi napravit, co se dá.
Příště se ale možná s námi poraď.
Poněvadž, když si řekneš:
„Jo, a dneska udělám něco, co pohne vesmírem,“
tak ti můžem pomoct něco vymyslet, dát brainstorming a tak.
Platí.
Nede?
Á, kámo, mně je to fuk. Podle mě se tolik nestalo.
Mučidla!
To je stroj na pilates.
- A tam jsou... - Kobky.
Takže najdem zbytek těch týpků,
ty je pochytáš, čáryfuk je pošle zpátky
a až budem na MIT, dáme si horu koblih, na mě.
Jdem chytat paralelní padouchy.
Hej! Kdo jsou k čertu ti dva?
To jsou mí kámoši. Tohle je MJ a tohle Ned.
Hoj.
Pardon a kdože jste vy?
Doktor Otto Octavius.
A teď vážně, jak se jmenujete?
Ó, to je dinosaurus?
BLOKACE RAMEN ZAPNUTA NANOOBLEK DEAKTIVOVÁN
DEZINFEKCE NA RUCE
FORMA NA BRADKU
Jestli to nepustí, přines to k nám do centra. Zkusím to.
Ne, ne, ne, May. Musíme je nejdřív pochytat.
Dobře, pak se stav. Máme tu akci s konzervami.
To by šlo.
Jednoho mám. Mám ho.
- Musím jít. - Tak pa.
Jak se jednou z člověka stane dispečer, tak už je dispečer nafurt.
Cos našel?
Poblíž vojenskýho výzkumáku na předměstí se něco děje
a svědci tvrdí, že viděli nějaký monstrum lítat povětřím.
To bude ten skřet, co jsem viděl na mostě, ne?
To není možné.
Vy ho znáte, že jo?
Na mostě jste řekl jeho jméno.
Norman Osborn. Geniální vědec. Vojenský výzkum.
- Ale byl chamtivý, sešel na scestí. - Co se s ním stalo?
Ušetři mě svých dotazů, hochu!
Tak jo.
Už musím jít. Kdeže to je?
Nemůže to být on.
Proč?
Neboť Norman Osborn zemřel už dávno.
Takže jsme buď viděli někoho jiného,
nebo se řítíš vstříc temnotě bojovat s duchy.
Dej bacha na stromy. Netušíme, kde ten chlap je.
Nechápu, jak to můžeš dělat a nezvracet.
- Viděli jste to taky? - Ne.
Je tam tma jak v pytli.
Tak jo, tak jo, tak jo, tak jo.
- Co se tam děje? - Petere, co je?
Ty máš zase to svoje šimrání? To svoje šimry šimry?
- Vidíte to taky? - Jo.
- Osborn? - Ne. Ten byl zelenej. Ne modrej.
Nejste náhodou z jiného vesmíru, třeba?
Co to dělá?
Já nevím. Jako by se nabíjel.
To se mi nezdá. Sundej ho sítí.
Běž vlevo! Vlevo, kámo, vlevo! Vlevo! Běž vlevo! Jo!
Co to tu meleš? Vpravo. Běž vpravo! Vpravo!
Vpravo! Myslí vpravo!
Lidi! To mi fakt nepomáhá!
Ó, ne, ne, ne. Co se stalo? Petere? Petere!
Petere, to jsem já. Flint Marko. Pamatuješ?
- Jsem Peter, ale ne váš Peter. - Jak to myslíš, že nejsi můj Peter?
- Co se tu ksakru děje? - Já to vysvětlím,
ale pomůžete mi chytit toho týpka?
Dobře.
Zkuste ho obklíčit a já mu vytáhnu šňůru.
Na něj!
Už ho o moc dýl neudržím.
Už to mám! Už to mám!
Jinej Peter. Divný.
Pěkný.
- Pardon. - To nevadí.
Mám zpět svý tělo.
Hele...
Bude to znít šíleně, ale nejste ve svém vesmíru.
- Jsme v jiným vesmíru. - Cože?
Já jsem to vycítil. Energie je tu jiná.
Lahodná.
Klídek, brácho.
To já zavinil, že jste tady.
Jako v tom vesmíru? Nebo v lese? Lesy nesnáším.
V tomhle vesmíru, pane.
To tu budete jen tak stát a zírat na můj nahej zadek?
- Já jo. - Ne, ne.
Co to bylo?
- Cos to s ním udělal? - To nic, jen klid.
Tys ho zabil?
Všechno vysvětlím. Musíte mi věřit. Prosím, věřte mi.
Nemám proč. Vůbec tě neznám.
Co to je?
Jsi na špatný straně.
Connorsi?
Počkat, vy tu stvůru znáte?
Ne, ne, ne. Není to stvůra. Ale člověk.
Hó! Jsou ze stejnýho vesmíru.
Doktor Curt Connors. Byl to vědec v Oscorpu, když jsem tam hákoval.
Geniální vědec.
Než se proměnil v ještěra.
Pak se pokusil proměnit v ještěry celý město. Fakt úlet.
To nebyl úlet, Maxi. Jen další krok lidské evoluce.
- Ten dinosaurus mluví. - Ještěr.
Když jsme u toho, co se stalo tobě?
Měl jsi zkažené zuby, brýle a přehazovačku.
Nechal sis udělat plastiku?
Dobře víš, že vylepšit tě můžu jen já.
- Budu hádat. Na ještěra? - Přesně tak!
Mohli byste už mlčet? Kde to jsme?
- To je komplikovaný. - V čarodějově žaláři.
V žaláři? V čarodějově?
Nemá cenu se přetvařovat. Doslova je to žalář čaroděje.
Hele, na magii vám kašlu.
Chci ochutnávat tu energii, co jsem cítil.
Á, Petere, ahoj.
Už se tam objevili ti dva chlápci?
Jeden je z elektřiny a druhý z písku.
Jo, jsou tady oba a pod zámkem.
Tak bezva. Já zůstanu ještě chvíli tady
a opravím ty škody, aby to na mě zase nehodili.
Dobře.
Ale hele, bez vás bych to nesvedl, takže díky.
Jo. To nic.
Zeptej se, jestli je to stromová příšera, nebo vědec, co se proměnil ve strom.
Je to jen strom, mladej.
Jen strom.
Srabe!
Dobudeme nový svět.
Hnusíš se mi.
Už mě nech. Prosím.
Skrýváš se ve stínech.
Skrýváš se před svým pravým já.
Ne.
Před sebou neutečeš.
- Čau, May. - Ahoj, Petere.
Jsem v práci a přišel sem jeden z těch, po kterých pátráš.
MYSTERIO MĚL PRAVDU
May? Kde je May?
Děkuju.
May!
Á, ahoj. Tady je.
Normane, to je můj synovec.
Norman Osborn? Já myslel, že jste...
Viděl jsem billboard, že tu bude Spider-Man.
- A doufal jsem, že mi pomůže. - Ale ty nejsi on.
Vy chcete od Spider-Mana pomoct?
Asi sem zabloudil.
Nevěděl jsem, kam jinam jít.
Někdo bydlí v mém domě.
Oscorp neexistuje.
Můj syn...
Občas nejsem sám sebou.
Jsem... někým jiným.
A pokaždé, když mě ovládne, ztratím paměť.
- Kdo jako? - A najednou jsem tady, v tomhle městě.
- Kdo vás ovládne? - Nevím, co se to se mnou děje.
To nic. Jenom klid.
Nedává to smysl.
Je mimo.
A tím nemyslím jen mimo svůj vesmír, ale i mentálně.
Jsou všichni takoví?
- Jo. - Jo?
Každej má nějaký svý psychický nebo fyzický mouchy.
Ale tenhle potřebuje pomoc. Možná i ti ostatní.
Jak to myslíš? Ne, May, to není můj problém.
Petere, jak to, že není?
May. Tam, odkud jsou, se jim dostane pomoci spíš než tady.
Pošlem je domů. Nic lepšího pro ně udělat nemůžem.
Pro ně? Nebo pro tebe?
Rozhlídni se tady. To tu děláme. Pomáháme lidem.
Tohle je pro ně to nejlepší. Věř mi.
Ale faktem zůstává, že Spider-Man je hrozba.
Pokračovat budeme hned po reklamě na náš doplněk stravy.
Jediná další Denní dávka, již chcete.
A stop.
Co je?
Mám ho v merku.
Je s ním jeho teta a nějakej chlápek.
- Jistě? - Vycházejí z centra.
Dobře. Neztrať ho.
Díky, May. Snad se uvidíme.
Petere. Věří ti. A já taky.
Díky za ten oblek.
Tak zatím ahoj.
- Lidi, tohle je pan Osborn. - Jsem doktor.
Pardon. Doktore Osborne, mí přátelé. Ned a MJ.
Mary Jane?
Jsem Michelle Jonesová.
Fascinující.
A jsou i jiný Nedové Leedsové?
Octaviusi?
Osborne?
Co se ti to stalo?
Co se stalo s...?
To ty jsi chodící mrtvola.
Jak to myslíš?
Umřel jsi, Normane.
Už před lety.
Jsi šílený.
Jak mně se tu líbí.
O čem to tu mluvíte? Vždyť je živý a zdravý. Není...
Je.
Oba je odrovnal Spider-Man.
Byly toho plný noviny.
Green Goblin probodnutej kluzákem, na kterým lítal.
A o pár let později
jste se vy, Doctore Octopusi, utopil i s tím svým strojem v řece.
To je nesmysl.
Spider-Man chtěl vyřadit můj fúzní reaktor.
Zastavil jsem ho.
Držel jsem ho pěkně pod krkem a pak...
A pak jsem byl tady.
Ale jdi. To já vám něco řeknu.
Řezal jsem Spider-Mana hlava nehlava. Potvrdí to.
Přetížil rozvodnou síť a já se v ní zasekl, absorboval data.
Stával jsem se čirou energií, ale pak...
A pak...
No jo.
Pak jsem tuhnul.
Maxi, a co já? Umřel jsem?
- No prima, chytils dalšího. - Počkejte, Strangi. Ten není nebezpečný.
Nebojte.
Co to je?
Dávná relikvie. La Macchina di Kadavus.
Lapil jsem tvé zkažené kouzlo.
A hned jak dokončím jistý rituál, to kouzlo obrátím
a pošlu tuhle partu zpět do jejich vesmírů.
A co tam? Umřeme?
Ne, dík. O to nemám zájem.
Pusťte mě ihned ven!
Petere!
Strangi. To nemůžeme udělat. Ještě ne.
Proč?
Protože někteří umřou.
Parkere.
Má to tak být.
No tak, Strangi, mějte srdce.
Ve větvení toků paralelních světů
je jejich oběť nesrovnatelně cennější než jejich životy.
Je mi to líto.
Když umřou, umřou.
Petere!
Ne.
- Kámo, co to děláš?! - Petere, musíš jít. Běž, zmiz odsud.
Proto jsem nikdy neměl děti.
- Dej mi to. - Ne.
Co...
Bože, já umřel.
Ty nejsi mrtvý. Jen jsem tě odseparoval od tvé fyzické formy.
Mojí fyzický... Cože?
Jak to děláš?
Nemám tušení.
Tohohle bys neměl být schopen.
Cítím se parádně.
Bylo to fakt neuvěřitelně příjemný.
Ale už mi to nedělejte.
Hej! Nech mě!
Kde to jsme?
V Zrcadlové dimenzi. Tady vládnu já.
Strangi, přestaňte. Promluvíme si o tom.
Parkere, copak si neuvědomuješ, že v mnohovesmíru
je nekonečná řada bytostí, jež ví, že Peter Parker je Spider-Man?
Vypustíš-li to kouzlo, tak dorazí všichni sem.
Já vím. Chápu. Ale nemůžeme je poslat domů na smrt.
Má to tak být.
Jejich osud nezměníš, stejně jako to, co jsou zač.
Ale co když ano? Co kdybychom jim změnili osud?
Á, co to děláte?
Já vám ten box...
Dejte to sem!
Tak počkat. Archimédova spirála?
Zrcadlová dimenze je jen geometrie? V geometrii válíš. Tu umíš.
Umocni poloměr. Vyděl pí. Vyznač body na křivce.
Je po všem, Parkere.
Vrátím se pro tebe pak.
Hej, Strangi.
Víte, co je lepší než kouzla?
Matika.
Nedělej to.
Au.
Je mi líto, pane, ale...
Musím to zkusit.
- Kámo, co se stalo? - Porazil jsem Doctora Strange!
- Cože? - Hele. Vzal jsem mu jeho prsten.
Skákal jsem na sítích městem a pak jsem proletěl
obrovským zrcadlem a pak jsme byli...
A kde je on?
Je lapený, ale nevím na jak dlouho.
Mohl jsi nás klidně poslat na smrt. Proč jsi to neudělal?
Protože není takový.
Možná vím, jak vám pomoct. Když spravím to, co se vám stalo,
tak až se vrátíte, bude vše jinak a možná v souboji se Spider-Manem neumřete.
Jak nás chceš jako „spravit“?
- Máme vyspělou techniku. A já jsem... - Rád pomůžu.
To víš, já jsem taky něco jako vědec.
Octavius ví, co dokážu.
„Spravit“? Jsme snad vadní? To odmítám.
Slíbit vám nic nemůžu,
ale takhle se aspoň vrátíte domů a budete mít šanci.
Druhou šanci.
Nemá smysl to alespoň zkusit?
Věř mi, Petere.
Když se snažíš někoho spravit, tak to má vždycky nějaké následky.
No, já vás nenutím. A netušil jsem, že mluvíte.
Ale když tu zůstanete, máte co dělat s čáryfukem.
Aha, takže být pro, nebo zemřít. Moc na výběr není, že ne?
Já chci jen jít domů.
Já teda nechci, aby mě někdo odkrouhl,
a tím míň chlap, co vylezl z Dračího doupěte.
Takže, co kuješ?
Mám to vymyšlený. Všechno.
Co uděláme tady s tou věcí?
Musíme ji dát někam do bezpečí.
- Vezmi si ji ty. - Co, já?
Kdyby se to vyvíjelo blbě, textnu ti, ty stiskneš tady to a bude po všem.
Ne, půjdeme s tebou. Nenecháme tě ve štychu.
To nejde. Je to nebezpečný. Už jste pro mě udělali až až.
- Jedem v tom spolu. - Já vím, že jo.
Jenomže to nedám, když budu vědět, že vás ohrožuju.
Chápete? MJ, kvůli mně, vezmi si to. Prosím.
Prosím.
- Fajn. - Děkuju.
Ale jestli se neozveš, přísahám, že to zmáčknu.
Jasně.
A že to udělám.
Jo, věříme ti, Michelle.
To nemůže být jeho holka. Fakt ne.
Udělá to.
Na stopro udělá.
Tak jo.
- Uvidíme se pak. - Dávej bacha.
- Ty taky. - Tak jo.
- Ou. - Ou.
Dobře.
- Buď opatrný, ano? - Jo, ty taky.
Takže...
kdo jde se mnou?
No, já jdu.
Ale jestli se to podělá,
tak tě uškvařím zaživa.
Kde je Connors?
- Chtěl zůstat v náklaďáku. - Dobře.
Poplašný systém deaktivován.
- Ty, May. - Jo?
Je mi to blbý, že jsem je vzal zrovna k Happymu.
Však on to skousne.
Většina Newyorčanů se vyslovila proti renovaci sochy Svobody.
Ó, pardon.
Tohle je tvůj plán, Petere?
Nemáš laborku, zařízení, chceš konat zázraky v cizím apartmánu?
Ukuchtíš nám protiléky v kuchyni a k tomu burrito v mikrovlnce?
Já bych si burrito dal.
Všechny nás zabije.
Doufejme, že ne.
Jdete první, doktore.
Co? Říkal jsem ti, že nejsem vadný.
Já spravit nepotřebuju.
Obzvlášť ne od teenagera v kuchyni nějakého starého mládence.
Ne, ne, ne. On tam něco má.
Cítím to. Zvláštní energii.
STARKOVY PŘEPRAVKY
Co to k čertu je?
To je fabrikátor.
Umí analyzovat, navrhnout a zkonstruovat v podstatě cokoli.
Já myslela, že je to Happyho rozbitý solárko.
To je věc.
Všechny nás zabije.
Co to tam je?
Ten čip v doktorově zátylku mu měl ochránit mozek
před umělou inteligencí chapadel. Ale jak vidíte...
v tom čipu je zkrat. Takže místo aby ovládal ta ramena Otto,
tak ta ramena ovládají jeho.
Což patrně vysvětluje, proč je mu neustále tak mizerně.
BLOKACE RAMEN ZAPNUTA NANOOBLEK DEAKTIVOVÁN
Napít?
No, ano, chci napít.
Sladkou nebo slanou?
No jako, když jste chobotnice.
Cože?
Tak tedy sladkou.
Rozhlídni se. Takovejch možností.
Co? V tomhle bytě?
Jo, v tomhle bytě. Líbí se mi, jak je řešenej.
Ne. Ne, chlape. Mluvím o tomhle světě.
Mně se líbí, čím tu jsem.
A mít tu energii odvedle...
tak bych byl mnohem víc.
A proč to děláš ty?
Já mám dcerku. A chci za ní.
Ale nepošle nás domů,
dokud tam nedokončí ten svůj vědeckej projekt.
- Věříš mu? - Já nevěřím nikomu.
Co se ti vůbec stalo?
Tam, co jsem dělal,
se experimentovalo s elektřinou tvořenou živými organismy
a já spadl mezi elektrický úhoře.
Neříkej. Já spadl do urychlovače částic.
Děs.
Prostě bacha, kam padáš.
Pozoruhodné.
Jak ta technika, tak ty.
Až tohle všechno skončí,
kdybys potřeboval práci a byl ochoten dojíždět do jiného vesmíru...
Vyšlo to.
Já ho opravil!
Mám. Dokázal jsem to.
- Zvedneš nám ho? - Jdu na věc.
- Pardon! - Držte se, doktore.
Copak mé ponížení nikdy nedojde konce?
Kluku! Vůbec se s tou hračkou ke mně nepřibližuj!
Zabere to. Věř nám.
Tvrdí pošetilec, který sám ze sebe udělal monstrum.
Prosím, nemelte hlavou.
Držte.
Opovaž se!
Přísahám, že až se osvobodím, tak ti natrhnu...
Doktore?
Doktore Octav...
Takové ticho.
Ty hlasy v mé hlavě...
Už jsem zapomněl.
Otto.
Ano. Normane.
Jsem zpět.
No, podívejme.
Jsem ti vděčný, chlapče.
Opravdu.
Jo, rádo se stalo.
Tak jak můžu pomoct?
Tady Peter. Nechte mi vzkaz.
Jo, Petere, tady Happy.
Koukal jsem na záběry z kamery. Kdo jsou ty chlapi?
To je kyborg? Má robotický nohy a je v mým domě?
A jeden z nich je z bláta? Co to má bejt? Zavolej mi.
Jak se cítíš, Normane?
Už brzy budeš jako dřív.
Bez svého temného já.
Jen ty.
Jen já.
Tak jo...
Tohle přijde sem.
Mělo by to odsávat energii.
Za chvíli se vrátím vás zkontrolovat, ale vy sledujte ty kontrolky.
Zelená znamená, že je všechna elektřina z těla odsáta.
Teda ne úplně.
Samozřejmě víte, že bez elektrických vzruchů by vám nefungoval mozek.
Vaše nervová soustava...
Ani nevím, proč to zrovna vám vysvětluju.
- Můžu mít otázku? - Jasně.
To je tvoje lego?
Už musím jít. Hned jsem tu.
- Nějak se mi to nezdá. - Jak to myslíš?
Nelíbí se mi to.
Nech to bejt.
Čím dřív to doděláte, tím dřív půjdem domů.
- No? Tak kde je? - Je uvnitř.
A přesto jsme tady, venku. Neslyšel jsi, jak ti říkám: „Neztrať ho?“
Chci kompromitující záběry Spider-Mana.
Už jsem zavolal Likvidaci škod. Jsou na cestě.
A je to tady.
Bude se to tu jen hemžit policajtama.
Petere?
Co je?
Já nevím.
May?
Co je, Petere?
Co se děje?
Proč na mě tak zíráš?
To je zajímavý trik,
ten tvůj instinkt.
- Normane? - Norman sedí na střídačce, kámo.
- Cože? - Goblin.
„Bez svého temného já“?
Vážně sis myslel, že bych tohle dovolil?
Odebrat mi mou moc jen proto,
že nevidíš, co by mohla přinést tobě?
- Neznáte mě. - Že ne?
Viděl jsem, jak tě lapila.
A přinutila plnit tu její mravní misi.
My nechceme, abys nás spasil. Ani abys nás spravil!
Nemáme vady.
Ale dary.
- Normane, ne. - Lehni, patolízale!
Vůbec nevíte, o čem mluvíte.
Zpoza Normanových zbabělých očí jsem tě bedlivě sledoval.
Dřeš se, abys získal vše, co chceš,
zatímco tě svět nutí volit.
Bohové volit nemusí.
My si berem.
May. Uteč.
Proboha.
- Cos to provedl? - Dřív jsem tě měl radši.
Tamhle je! Tam nahoře!
To je ten chlap z mostu!
Viděl jsi to?
Ne, nikam!
Sílu máš. Můžeš mít vše.
Ale přitom jsi slaboch!
Tak a mám tě.
Říkal jsem ti, že budou následky.
Víš, co je tvá slabina, Petere?
Ta tvoje slušnost.
Jen tě dusí.
Necítíš to?
Nezabralo to.
Norman měl pravdu.
Nakazil se od tebe. Tou ubohostí.
Chtěls mě spravit.
May, uteč.
A já tě teď zrychtuju.
May, uteč, prosím.
May!
Petere, Petere, Petere.
Každý dobrý skutek je nakonec potrestán.
Poděkuješ mi pozdějc.
Ne!
- May? - Petere.
May, May, jsem tu.
May.
May, jsem u tebe.
Jsi v pořádku?
Co se ti stalo?
To nic. Jsme v pořádku, ne?
Jo. Srazilo mě to.
- Jo, mě taky. - Nic víc.
Asi mám zlomený žebra.
Všechno je moje vina. Měl jsem poslechnout Strange a nechat ho poslat je zpátky.
Zachoval ses správně.
Poslal by je na smrt.
Zachoval ses správně.
Nemám za ně zodpovědnost, May.
Jak to Norman říkal?
Má mravní mise? Ne.
- Ne, May... - Petere, poslouchej mě.
Ty máš dar.
Ty máš sílu.
A velikou sílu provází veliká zodpovědnost.
Já vím.
A teď pryč... odsud.
Tak jo, jdeme.
Nech mě... nabrat...
- Co se stalo? Dobrý? - Dobrý.
Jo, tak dobrý. Co se stalo?
Jen musím... nabrat dech.
Dobře, jo, naber dech. Jsem tady. To nic, máme čas.
Naber dech a pak půjdem k doktorovi, jo?
Co je, Petere?
Pomozte někdo! Potřebuju sanitku! Prosím!
- Co se stalo? - Nic se nestalo.
To nic, jsi v pořádku.
Jen musím... Musím nabrat dech.
Jsem u tebe. Jsem tu... Jsem u tebe.
Nic to není.
Budeme spolu.
May?
Podívej se na mě, May, prosím.
May.
Co mi to děláš, May?
Prosím, můžeš se probudit a promluvit? Prosím?
Vystupte z auta! Pohyb!
Hej. Nechte mě.
Petere! Uteč!
Budeme spolu, ano? Budeme spolu, ano?
Ach, May, odpusť.
Odpusť mi to. Tolik mě to mrzí. Mám tě rád.
Vyjděte ven s rukama nad hlavou!
Okamžitě vyjděte, jinak zahájíme palbu!
Uteč!
Dobrá, za mnou. Jdeme!
Tragédie.
Jak jinak to nazvat?
Je třeba říkat víc?
Ty škody.
Tolik ničení.
Viděli jste to na vlastní oči.
Kdy konečně veřejnost prozře a pochopí,
že všude tam, kam zavítá Spider-Man,
zavládne chaos a násilí?
Vše, na co Spider-Man sáhne, špatně skončí.
A my, nevinní,
musíme nést následky.
J. Jonah Jameson se loučí.
Dobrou noc.
A pánbůh nás chraň.
Konečný počet zraněných ještě neznáme,
ale minimálně jedno úmrtí potvrdit můžeme.
Pořád nic?
Ne.
Tak já to zmáčknu.
Co? Ne, on...
Řekl mi, abych počkala, ale já to zmáčknu.
Kéž bychom ho mohli vidět.
- Nede? - Jo?
- Zopakuj to. - Jo.
Kéž bychom ho mohli vidět.
Tak jo.
Kéž bychom viděli Petera.
Lola, máš pravdu. Jsou to čáry.
To je on?
Jo, jo, jo, musí být.
- Petere. Petere! - Hej, Petere!
Petere!
Zdravím. Ahoj.
Ne, ne, ne. Nebojte se mě. Nebojte. Já jsem hodnej.
Jen klid.
Ty jsi jako kdo?
- Jsem Peter Parker. - To není možný.
Jsem Spider-Man... ve svým světě.
Ale od včerejška...
nevím jak...
jsem najednou tady.
Páni.
Teorie strun, multidimenzionální realita...
a přemisťování hmoty. Existují?
Jo.
Já to věděl.
To určitě to kouzlo.
Kouzlo? Jakože magie?
- Ne, žádná magie. - Vůbec.
- I magie tu funguje? - Jako...
- Ticho, Nede. - Ne, nefunguje.
- Ticho. - Máme tu kouzelníky a tak.
- Buď už zticha. Dost. - Ale není to...
Mlč.
- Dokaž to. - Co jako?
Že jsi Peter Parker.
Doklady u sebe fakt nenosím, jasný?
To bych pak nebyl anonymní superhrdina.
- Co to děláš? - Zjišťuju, jestli máš to šimry šimry.
Mám to šimrání, ale ne z housky.
Mohla bys to po mně neházet?
Jevíš se jako dost nedůvěřivá,
ale chápu to.
- Lez dokola. - Dokola?
- Jo. - Ne.
- Lez dokola. - Proč bych měl lézt dokola?
- Tohle nestačí. - Stačí až až.
- Nestačí. - Ale stačí.
Jak na tom stropě asi držím?
Dělej.
Nede.
Prý, jestli bys nevymetl tu pavučinu tamhle.
Jako když už tam jsi.
Jo.
Děkuju.
Stačí?
Pro teď.
Takže jsem otevřel špatnej portál ke špatnýmu Peterovi.
A asi v tom budeme muset pokračovat, než najdeme toho pravýho.
Au.
Bez urážky.
- Tak jo. - Tak jo. To zmákneš.
Najdi Petera Parkera.
Co to má na ruce?
Najdi Petera Parkera.
Najdi Petera Parkera!
Bezva. Náhodnej chlápek.
Ahoj.
Doufám, že nebude vadit, když tím projdu...
Zavřelo se to.
Jste Peter.
Jo. Peter Parker.
Já viděl vás dva...
Ahoj.
To není ten váš přítel.
Tak vy jste taky Spider-Man? Proč jste to prostě neřekl?
No, nesděluju to každému, koho potkám.
To bych pak nebyl anonymní superhrdina.
- Říkal jsem totéž. - Říkal totéž.
Babička se ptá, jestli byste po sobě neuklidili ty pavučiny.
- Á, pardon, lola. - Ano, jistě.
Jdu do postele.
- Dobrou, lola. - Dobrou, Nedova lola.
Možná to bude znít divně,
ale od chvíle, co tu jsem, hledám vašeho kamaráda.
Něco mi říká, že...
potřebuje mou pomoc.
Naši pomoc.
Je to tak.
Ale nevíme, kde je.
A upřímně, kromě nás už teď nikoho jinýho ani nemá.
No a je nějaké místo,
které má pro něj zvláštní význam?
Jakože místo, kde může být jen...
Jen sám se sebou?
Pro mě to byla špička Chrysler Building.
Empire State.
- Je tam lepší výhled. - Výhled je tam pěkný.
Ano.
Jo. Já myslím, že vím, kde by mohl být.
Je mi to líto.
Petere...
někdo za tebou přišel.
Co?
Hej, hej, počkat!
Co...?
Mrzí mě...
to s May.
Jo. Mě taky.
Myslím, že chápu, čím si teď...
Prosím, neříkej, že chápeš, čím si teď procházím.
- Dobře. - Umřela.
A je to má chyba.
Umřela zbytečně.
Takže udělám to, co jsem měl udělat hned.
- Petere. - Prosím, ne.
Vy sem nepatříte. Ani jeden. Pošlu vás domů.
Ti chlápci jsou z vašich světů, ne?
Tak si to vyřešte.
A jestli mají umřít, to je na vás.
Není to můj problém.
Je mi to už jedno.
Končím.
Moc mě mrzí, že jsem vás do toho zatáhl.
Ale teď už musíte domů.
Hodně štěstí.
Mně zabili strýčka Bena.
Mojí vinou.
Já ztratil...
svoji Gwen, ona...
Byla to má MJ.
Nezachránil jsem ji.
Nikdy si to nebudu schopnej odpustit.
Ale šel jsem dál,
snažil se, snažil jsem se vždycky bejt...
ten dobrej soused Spider-Man.
Protože jsem věděl, že by to tak chtěla,
ale za nějakou dobu jsem se už nedokázal krotit.
Byl jsem zahořklej.
A plnej vzteku.
A prostě nechci, abys dopadl jako já.
Tu noc, co zemřel Ben,
jsem vypátral jeho údajného vraha.
Chtěl jsem jeho smrt.
A to se stalo.
Ale nic to nezlepšilo.
Trvalo mi dlouho,
než jsem se z té temnoty zase dostal.
Já to chci.
Chci ho zabít.
Stále slyším v hlavě její hlas.
I když umírala, řekla, že jsme se zachovali správně.
Že velikou sílu provází...
Veliká zodpovědnost.
Počkej, co? Odkud to víš?
- Řekl to strýček Ben. - Ten den, kdy zemřel.
Možná nezemřela bezdůvodně, Petere.
Takže Connors, Marko, Dillon a...
Hele, zvládnu antisérum pro Dillona a Marka, ale pro ty další...
Beru si Connorse. Už jednou jsem ho kurýroval a v poho.
- No co? V poho. - Prima.
Jo, prima.
Já bych asi zkusil antisérum pro doktora Osborna.
Zabývám se tím už dlouho.
Všem jim pomůžeme.
Ne?
Jo.
To je přece naše poslání.
Co je?
Jsi tu... třikrát.
Máte taky nejlepšího kámoše?
Měl jsem.
„Měl“?
Umřel mi v náručí...
po tom, co se mě pokusil zabít.
Bylo to smutné.
Sakra.
Ahoj.
- Spustil bys diagnostiku? - Jo.
Jsi v pohodě?
Jo, jsem. A co ty?
Tohle si nezasloužíš.
- Zničil jsem ti život. A dál ničím. - Ne, ne, ne. Ne.
Poslouchej. Jsem tady.
A neopustím tě.
Dostaneme se z toho a dostaneme se z toho spolu.
Dobře?
Dobře.
Tak jo.
Děkuju.
Máš někoho?
Ne.
Nemám čas na to bejt Peterem Parkerem, víš?
Ty jo?
Je to trochu složitější.
Já to chápu. Nám takový věci prostě nejsou souzený.
Víš, nevzdával bych to.
Chvíli to trvalo, ale klape nám to.
- Jo? - Jo. Mně a MJ.
Mojí MJ.
Je to trošku matoucí.
Jo.
- Petere! - Jo?
Á, promiň, myslel jsi...?
No ty... Petere-Petere.
- To jsme všichni, Nede. - Všichni jsme Peterové.
- Petere Parkere? - To je stejný. Všichni jsme Peter Parker.
Ten kompjútr.
- Mám hotovo. - Jo. Já taky.
Fajn. Takže teď už zbejvá jenom všechny někam nalákat, ne?
Oni se nás tam pokusí zabít a my je při tom vyléčit.
Pomocí magického boxu.
Tak zní plán.
A ty půjdeš do boje oháklej jako kaplan pro mládež, nebo máš svůj převlek?
Fajn.
Zásobníky pavučin.
To je na co?
To jsou tekutý sítě do metačů. Proč?
Ou!
To vyšlo z tebe.
- Jo. Ty to neumíš? - Ne.
Jak je něco takovýho...?
Poslyšte, řešíme blbosti. Uděláme to tady.
Je to odloučené. Nikoho tam nezraníme.
Nalákáme je na ten box. To jediný chtějí všichni.
Stačí jenom vymyslet, jak se tam dostaneme.
- Otevřu tam portál. - Cože?
- Umím čarovat. - Jo, je to tak. Umí.
- My to viděli. - Umí.
Co, vážně?
- Kámo, čaruju jako Doctor Strange. - No, neke.
A přísahám ti, nestanu se superzločincem a nezkusím tě zabít.
No, tak jo.
Děkuju.
Dobrá. Tak uvidíme. Jakže to vždycky říkáš?
- Kdo nic moc nečeká, nemůže... - Ne, ne, ne. Ne.
Nakopem jim zadky.
Souhlas.
A tím... je vykurýrujem.
Super léčba.
Dámy a pánové, na naši horkou linku jsme právě přijali hovor
od hledaného psance známého jako Spider-Man,
těsně po jeho řádění v Queensu.
Nuže, Petere Parkere, jaképak bulíky nám chceš navěsit na nos tentokrát?
- Jenom pravdu. - Ó, no jistě.
Pravda je...
že za všechno můžu já.
Že ta nebezpečná individua jsou tu mojí vinou.
Vida, přiznává se.
A jestli mě někdo z nich vidí...
vážně jsem se vám snažil pomoct.
I když jsem vás mohl zabít...
v kterýkoli moment, neudělal jsem to.
Protože má teta May říkala, že každý má dostat druhou šanci.
A proto jsem tady.
A kde to „tady“ přesně je?
Na místě, které symbolizuje druhé šance.
Socha Svobody? Panebože.
Chystá se zničit další národní památku.
Jestli se někdo dívá...
Věř mi, že se dívají všichni.
Držte mi palce.
Váš dobrý soused Spider-Man to bude potřebovat.
Tak jo, kluci, budou tu cobydup.
Jsme téměř připravení.
Víte, Max, to byl fakt velikej sympaťák...
než spadnul do tý nádrže s elektrickejma úhořema.
Tak to chodí.
A je to tady.
- Co se děje? - No, mý záda.
Mám je bloklý. Z toho skákání asi.
- I mě zlobí záda. To znám. - Vážně?
Jo. Mám tě prokřupnout?
- Jo. Jo, to beru. - Kjo.
- Můžem? - Jo.
Jo. Bezva.
To křuplo.
Ale...
- Dobrý. - Že jo?
- Je to lepší. - Jo.
Fakt jo.
Bože, tohle je super. Vždycky jsem chtěl bráchy.
Takže tobě se jako ty pavučiny dělají v těle?
- Radši bych to moc nerozebíral. - Nechtěl jsem to...
Chceš se mi posmívat?
Ne, on se ti neposmívá. Jde o to, že my to neumíme,
no tak jsme přirozeně zvědaví, jak to funguje.
Jestli je to moc osobní, tak se neptám. Ale fakt vychytaný.
Rád bych vám to vysvětlil, ale já o tom nepřemýšlím.
Stejně jako o dýchání. Prostě dýchám.
A děláš to jen zápěstím, nebo to umíš i nějak jinak?
Jen zápěstím.
A to ti to furt dává? Já jsem věčně na suchu.
Musím si syntetizovat v laborce.
A to je hodně otravný v porovnání s tebou.
To asi je. Jo, prostě najednou nic.
Byl jsem na suchu, jako ty. Nefungovalo.
Ú... Proč?
Měl jsem těžkou osobní krizi.
Tak o těch bych já mohl vyprávět.
Jaký nejšílenější zločinci s vámi kdy bojovali?
- Pár z nich je tady, zdá se. - Dobrá otázka.
Já bojoval s jedním ufonem z černého slizu.
S ufonem?! To já taky.
Na Zemi i v kosmu. Jo, byl fialovej.
Já chci taky.
Já zírám, že jsi bojoval s ufonem v kosmu.
Proti vám jsem břídil...
Já bojoval s Rusem v mašině, co vypadala jako nosorožec.
Můžem se ještě vrátit k tomu, že jsi břídil? Poněvadž nejsi.
Dík. Jsem rád, že mi fandíte. Neříkám, že jsem břídil.
Tohle shazování sebe sama, to se někdy...
Hele, já...
Vždyť ty jsi úžasný. Zkus si to na chvíli připustit.
- Jo, já to beru. - Ty jsi úžasný.
Já to beru. Děkuju.
- Řekneš to? - Ne, ale potřeboval jsem to slyšet. Díky.
Kluci, soustřeďte se. Cítíte to?
Jo.
Jak je, Petere?
Jak se ti teď líbím?
Takže, dáš mi ten box.
Já ho zničím, ale tebe nechám žít.
Nenuť mě ke vraždě, Petere.
Tak jo, kluci, už jde.
Hej, Maxi, chyběl jsi mi.
Dobrá, MJ, chytej!
Mám! Zavři to.
- Nede, nezavírá se. - Jo, vidím.
- Proč se nezavírá? - Já nevím.
- A předtím jsi to zavřel? Co? - Ne, jen jsem je otvíral.
Maxi. Mohli bychom si promluvit? Jen ty a já, co?
Ale podívejme. Můj starej kámoš Spider-Man.
Chci tě zachránit. O nic jinýho mi nejde.
- Ne, nechceš. - Chci.
Navíc jsi z nich nejhorší.
O mě se nestarej. Zachráním se sám. Shoříš!
No, mám jeho pozornost. Co teď?
Tak jo, bezva.
Jen pro info:
Ještěrák je tu taky.
Kluci, slyšíte? Haló?
- Potřebuju Maxovo antisérum. - Jo, už se nese.
Petere, a já to Lizardovo.
Jasně, jasně.
Kde je ten box, Petere?
- Flinte, můžeme pomoct všem. - Nezájem!
Promiň!
Fuj!
Špatný zprávy, Sandmane, domů se nepůjde.
Co to s vámi k čertu je? Pořád ječím, Petere 2, Petere 2!
- Jo, já myslel, že Peter 2 jsi ty. - Co? Já nejsem Peter 2.
Dost hádání, vy dva! Poslouchejte Petera 1.
Očividně nejsme moc sehraní.
Já vím. Hrůza. Já třeba nikdy nebojoval v týmu.
Ani já ne.
Já jo. V jednom týmu jsem bojoval!
Nechci se chvástat, ale budu. Já byl v Avengers.
- V Avengers? - Jo.
- To je bomba! - Díky.
A co to je?
Vy u vás nemáte Avengers?
To je kapela? Hraješ v kapele?
Ne, nehraju v kapele. Ne, Avengers jsou nejmocnější hrdino...
Mluvme k věci!
To je fuk, musíme se soustředit, věřit svýmu šimry a sladit útoky.
- Jo. Dobře. Vyberem si jeden cíl. - Přesně.
- A sejmeme je jednoho po druhým. - To je ono.
- Takže, Peter 1, Peter 2. - Peter 2.
- Peter 3. - Peter 3.
- Jdem na to. Můžem? - Ne, počkejte ještě!
Mám vás oba rád.
Díky.
- Tak jo, jdem na to. - Jdem.
Spider-Mani,
nejdřív Sandmana.
- Nalákám ho dovnitř do sochy. - Sejdem se nahoře.
- Tak pojď! - Hej!
- Zdravím, doktore Connorsi. - Ahoj, Petere.
Petere 1!
Mám to!
Flinte, chceme ti pomoct!
Kluci, jsem nahoře. Potřebuju ten lék!
Už letím, už letím, už letím.
Taky... na vás... dojde... doktore!
Hned přijdu.
V pořádku, Flinte.
Dostanem tě domů.
Jenom zůstaň, kde jsi.
Jak ho zastavíme? Takhle nabitej ještě nebyl.
Ten obloukový reaktor. Musíme ho z něj sejmout.
Tak to se vám nepovede.
To ti nevyjde.
Uděláme to nablízko.
Petere 2, zprava, Petere 3, zleva. Jdu první.
Jo!
- Už nevím, jak jinak bych ti to řekla. - Snažím se. Nemůžu za to, že to nejde.
- Fajn. Zkoušíme to dál. - Jasně. Zkoušíme to dál.
- Jasný, to dáme. - Soustřeď se a zavři ten portál.
Ó, ne. Ne, ne, ne.
Tady je ten ještěr a musíme zmizet!
Běžte!
Poběž, poběž, tudy!
Connorsi, dost!
Jo!
Nech je. Ti jsou moji.
Nechci tvou pomoc. V klidu zvládám.
Doktore Octaviusi. Ne.
Co to děláš?
Dej to pryč!
A je to.
MJ!
- Musíme to schovat. - Ó, no jo.
Jo, Nede!
Tak kde je?
- Ne! - Počkejte.
Než se do něj pustíte, mistře... doktore Strangi, pane,
Peterův plán vychází.
- Jaký plán? - Léčí je.
Doktore Connorsi?
Vítejte zpět, pane.
No zatraceně.
Tys otevřel ten portál?
Ano, pane, já.
Maxi?
- Neboj. Jsem vyšťavenej. - Jseš si tím jistej?
Zase budu nikdo.
- Nikdy jsi nebyl nikdo, Maxi. - Ale byl. Ale byl.
Vůbec jsi mě neznal.
Můžu ti něco říct?
Jo.
Máš hezkou tvář. Jsi ještě kluk.
Jsi z Queensu.
Nosíš masku. Pomáháš chudejm lidem.
A já si myslel, že jsi černoch.
Tak to mě mrzí.
Neomlouvej se. Černej Spider-Man jistě v nějakým světě bude.
Zatracený úhoři.
Síla slunce.
Již máte na dlani.
Petere?
Otto.
Moc rád tě zas vidím, hochu.
A já zase vás.
Tys ale vyrostl.
Jak to jde?
Snažím se být lepší.
- Strangi, počkejte, už jsme blízko. - Zmlkni!
Visel jsem nad Grand Canyonem 12 hodin.
Já vím, já vím, já vím.
Moc mě to mrzí, pane.
- Vy jste jel do Grand Canyonu? - Mohl jste mu pomoct, chlape.
Ne, jen klid. To jsou mí noví kámoši.
Tohle je Peter Parker, Peter Parker. Spider-Man, Spider-Man.
Jsou jako já, jen z jiných vesmírů. Přišli mi pomoct.
Tohle je ten kouzelník, jak jsem říkal.
Poslyš, opravdu na mě dělá dojem, žes jim všem dal druhou šanci, hochu.
Ale musí to skončit. A hned.
Může si jít Spider-Man ven hrát?
Strangi, ne!
Jsi v pořádku?
Jo.
Jo, jsem.
Ty taky?
Díky, mistře Plášti, pane.
Nede?
Nede! Hej!
MJ!
- Petere? - Nede!
Petere! Tady!
- Jste celí? - Jo, jsme!
Chudáčku Petere.
Neměls kuráž poslat mě domů zemřít.
Ne.
Chtěl jsem si tě zabít sám.
No tak pojď.
Byla tam jen kvůli tobě.
Já jsem možná zasadil ten úder,
ale ty...
Tys ji zabil. To ty.
Petere.
Co jsem to udělal?
- Tady jsi. - V pořádku?
Jo, přežiju. Není to poprvé.
Ó, dobře. Jen klid.
Chlape...
Hele, dobře chytáš.
A ty házíš.
Co? Umírám, nebo se to vážně děje?
Ne, jasně, děje se to. Vážně.
Proč jsou na nebi lidé?
- Už musím jít. - Jo. Nech to na mně. V pohodě?
Co se děje?
Prodírají se do našeho světa a já je nemohu zastavit.
Musí být nějaká možnost. Nemůžete seslat to kouzlo znovu?
Ale tak, jak mělo být. Než jsem to zvoral.
Na to už je pozdě. Jsou tu.
Jsou tu kvůli tobě.
- Co když všichni zapomenou, kdo jsem? - Cože?
Derou se sem kvůli mně, ne? Protože jsem Peter Parker?
Sešlete nové kouzlo. Ale tentokrát ať zapomenou na Petera Parkera všichni.
Musí na mě zapomenout...
- všichni. - Ne.
- Ale to by zabralo, ne? - Ano, zabralo.
Ale musíš pochopit,
že všichni, kdo tě znají a kdo tě mají rádi, by na tebe...
neměli jedinou vzpomínku.
Jako kdybys nikdy neexistoval.
Já vím.
Do toho.
Tak se běž rozloučit. Moc času nezbývá.
- Díky, pane. - Říkej mi „Stephene“.
Díky, Stephene.
Jo. Stále to zní divně.
Tak zatím nashle.
Sbohem, hochu.
Čau.
Tak je to asi tu. Teď se vrátíte domů.
- Dobře. - Bezva.
Hele, já...
Děkuju.
Já jenom chci... Chci abyste... Jen vám chci říct, že...
- Já fakt nevím, jak bych to řekl. - Petere.
Chci vám jen říct, že...
Že je to naše poslání?
Jo, naše poslání.
Musím teď najít Neda a MJ.
Děkuju, děkuju, děkuju.
Tak zas někdy nashle.
- Nashle. - Tak jo.
- Hrozně tě to bolí, co? - Hrozně.
Jsi v pořádku.
Jsem na tebe pyšná.
Jste celí?
Jo. Jo, jsme.
- Bože, teče ti krev. - To nic. Nic mi není.
- Vážně? - Vážně. V pořádku.
- Tak jo, tak jo. - Vážně jsem.
Dobře.
Můžem jít, ne?
Brzy zapomenete, kdo jsem.
Cože?
Zapomenem, kdo jsi? Jak to myslíš?
Neboj. Já si vás pak najdu a všechno vám vysvětlím.
A vy si zas vzpomenete.
Na našem přátelství to nic nezmění. Ano?
Ale co když to nevyjde? Co když to nevyjde?
Co když si na tebe nevzpomenem? Já zapomenout nechci. Já nic takovýho nechci.
Já vím. MJ, já vím.
To se nedá nic dělat?
Nemůžeme vymyslet plán? Přece to musí jít i jinak.
Jinak to nejde.
Ale skončí to dobře.
Slibuješ?
Jo, slibuju.
Já si vás najdu, jo?
Já vím, že jo.
- Tak jo. - Tak jo.
To doufám.
A jestli ne, tak na to zas přijdu. Přede mnou nic neutajíš.
Všechno zas bude jako dřív.
Jak já nesnáším magii.
Jo, já taky.
Já tě miluju.
- Miluju tě... - Počkej.
Slib mi, že se zas uvidíme.
Jistě.
Miluju tě.
Od fiaska u sochy Svobody uplynulo už pár týdnů
a Spider-Manovy ovce nepřestávají tvrdit,
že ten odporný kriminálník je hrdina.
Ale kdyby to tak bylo, sňal by masku a prozradil, kdo ve skutečnosti je,
protože jen zbabělec se snaží skrýt svoji identitu.
A jen zbabělec se snaží skrýt své úmysly.
Ale ujišťuji vás, dámy a pánové,
že já ty jeho úmysly rozkryji, ať se děje, co chce.
Ahoj. Jsem Peter Parker. Ty mě neznáš, ale já...
Ahoj, jsem Peter Parker. Ty mě neznáš, ale...
Tak jo, jdu na to.
- Nene. - Těžko uvěřit, že jo?
Čau.
Moment.
Přejete si?
Ahoj. Jsem Peter Parker a rád bych...
rád bych jedno kafe, prosím.
Tak tedy jo, Petere Parkere.
Jedna obří kobliha pro kolegu inženýra.
Ó! Cože?
MIT, tým Engineers. Jejich maskot.
Á, no jo, no jo. To bych měl asi vědět.
Hele, koukám, že už se tam těšíš.
Ale nikomu to nepřiznám.
Tak jo.
Petere Parkere?
Petere Parkere.
To kafe.
Jo. Díky.
Už se těšíte na MIT?
No. Jo.
Vlastně se těším a dost,
což je zvláštní, protože se většinou na nic netěším.
Spíš čekám zklamání.
Protože kdo nic moc nečeká, nemůže být nikdy zklamaný?
Je to tak?
Jo. Je.
Ani nevím proč, tentokrát z toho mám úplně jiný pocit.
Jasně.
Chtěl jsem...
Bolí to?
Ne, to už dávno ne.
Ještě nějaké přání?
Ne.
Děkuju.
Za málo.
Tak na shledanou.
MAY PARKEROVÁ
POMOCT NĚKOMU ZNAMENÁ POMOCT VŠEM
Odkud jsi ji znal?
Přes Spider-Mana.
A vy?
Taky.
Kdysi jsem přišel o přítele.
Bylo to stejný.
Bolí to, když umřou, a bolí to i dál,
protože vzpomínáš, v co věřili, a říkáš si:
„I to odešlo?“
Neodešlo.
Ti, kterým pomohla...
to převezmou.
To si vážně myslíš?
Já to vím.
- Dejte na sebe pozor. - Jo.
Těšilo mě.
Činže se platí prvního v měsíci.
Nezpozdi se.
NÁHRADNÍ MATURITNÍ ZKOUŠKA
4-3 Edward, potřebujete tam záchranku?
Ne, centrálo. Potřebujeme odtahovku.
SPIDER-MAN Bez domova
Tak jo.
Tak jo. Asi už to chápu. Čili, vy říkáte, že tohle místo...
je jen kupa...
superlidí.
A už ti to říká celý hodiny.
Dobrá. Tak znova. Pardon. Jsem tupej.
Takže jeden miliardář měl plechovej oblek a lítal. Jo?
Fajn. A pak tam byl moc naprdlej zelenej obr.
- Hulk. - Hulk.
A tos říkal, že „Smrtonosnej ochránce“ stojí za prd.
Jo. Taky že stojí.
A co ten fialovej ufon, co měl rád kameny?
Protože ufoni rozhodně kameny rádi nemaj.
Eddie, nezačínej.
Víte, co maj ufoni rádi? Žrát mozky!
Protože to dělaj. Jasný?
Señor, nechal zmizet moji rodinu.
Na pět let.
Na pět let?
To je dlouho.
Možná bych si měl jít do New Yorku pokecat s tím...
Spider-Manem.
Eddie!
Jsme na šrot!
- Jdem se koupat nahatý! - Nahatý, to asi ne.
Pane, musíte zaplatit.
Co se to děje? Ne! Jsme tu jen chvíli! Ne, už ne!
No, a je pryč.
Nezaplatí, dýško nedá, nic.
Filmaři by rádi vyjádřili vděčnost prvnímu nadšenci, AVIMU ARADOVI,
jehož vize pomohla přivést tyto ikonické postavy na stříbrné plátno.
Nevyvolávej to kouzlo.
-Je to příliš nebezpečné. -Proč?
Narušili jsme stabilitu časoprostoru.
Paralelní světy jsou koncept, o kterém víme děsivě málo.
Tvoje znesvěcení reality
nezůstane nepotrestáno.
Bylo to jediná možnost.
Ale nikdy jsem nechtěl, aby se tohle stalo.
Wando.
Věděla jsem, že se dříve či později objevíš.
Udělala jsem chyby, a někomu bylo ublíženo.
Nejsem tu proto, abychom mluvili o Westview.
A proč tedy?
Potřebujeme tvoji pomoc.
S čím?
Co víš o paralelních světech?
Je mi líto, Stephene.
Doufám, že pochopíš...
že největší hrozba...
pro náš vesmír...
jsi ty.
Věci se trochu vymkly kontrole.
DOKTOR STRANGE SE VRÁTÍ
Překlad titulků: Pavel Klimes