Se. Jeg har noe til deg.
-Du må ta den på trøyen din. -Vil du bruke den?
-Jøss, skal du ha den på trøyen? -Det er et konduktørmerke.
Det er ikke bare en transportmetode for oss.
Damptogfører
Kom om bord, folkens.
Takk.
Her i Disneyland prøver vi å gjenskape ideen med å reise
til et nytt sted, et spennende sted.
Bare lyden av fløyten.
Man går aldri lei. Jeg gjør aldri det.
Du hopper på toget, og pang,
du har reist tilbake i tiden.
Det var den gamle ideen om eventyr.
Det er faktisk noe av det jeg liker best ved jobben.
EN DAG HOS DISNEY
Velkommen til Disneyland Jernbane.
Vi har fire ulike spor.
Vi står foran lokomotiv nr. fire.
Lokomotivet ble bygget i 1925 av Baldwin Locomotive Works,
og det ble tatt hit til Disneyland i 1958,
og satt på sporet i 1959.
En del av overgangsritualet da vi begynte ved jernbanen
var å jobbe kveldsskift.
På slutten av kvelden må vi polere all messingen du ser her.
Da jeg var to år gammel, det er trolig et av mine første minner,
ga bestefaren min et togsett til meg til jul.
Og som den lure ungen jeg var,
fant jeg det i skapet.
Og jeg husker at jeg stirret på togsettet i nesten en måned.
Og da julen kom og jeg åpnet den:
"Overraskelse, overraskelse, et togsett."
Jeg har det fremdeles.
På high school pleide jeg å snike meg ut...
gå på Green Line, Blue Line, dra til Union Station,
studere og gjøre lekser i terminalen.
Jeg pleide å sitte der og ta det inn.
Tenke på glansdagene på 40-tallet...
...damptogene som kom inn og ut av stasjonen.
Alle om bord!
På college jobbet jeg med biler,
med å ta fra hverandre motorer og alt jeg kunne få fatt i.
Jeg kom naturligvis hit da jeg gikk på college,
for å få et glimt av damplokomotivene.
Nå kjører jeg dem, en drøm som har gått i oppfyllelse.
Folk sier ofte at alt startet med en mus,
men jeg mener alt startet med et tog.
Walt kom til Los Angeles, det var der han tegnet Mikke Mus.
Han gjorde det på et tog.
Han kom ofte ut fra leiligheten sin,
som er her på Main Street,
hoppet på et lokomotiv og kjørte det bort.
Noen visste ikke at Walt Disney styrte toget engang.
Han var en stor unge som lekte med leketøyene sine.
God morgen.
Det jeg får gjøre er utrolig,
som å sitte i førerhuset på et lokomotiv.
Men det er også menneskene, ikke bare kollegaene jeg får jobbe med,
som er likesinnede og morsomme å jobbe med,
men også gjestene.
-Sørg for å besøke Mikke Mus' hus. -Ok.
Jeg får tilfredsstilt alt jeg har villet gjøre i livet.
Det er ganske fint.
Tekst: Knut Normann