Mit job er at vække karakterer til live.
Jeg er perfektionist.
For at gøre en karakter troværdig gælder enhver detaljer.
Dette audio-animatroniske hoved, som du kan se her,
har en masse små mekanismer, som får ansigtet til at skabe udtryk.
Os mennesker har en masse unikke sædvaner, som definerer,
at vi er levende og har en personlighed.
Der er selvfølgelig øjnene og øjenbrynene,
som lader os udtrykke sorg, glæde, tænksomhed.
Hvis du kan få en animatron til at se ud, som om den tænker,
og folk tror, at karakteren, som du har udviklet, kan tænke,
så er det der, livet opstår.
EN DAG HOS DISNEY
Jeg er Alfredo Ayala.
Jeg arbejder for Walt Disney Imagineerings udviklingsafdeling,
hvor jeg er udviklingsleder.
I udviklingsafdelingen ønsker vi at bruge den seneste teknologi
og lære om den seneste teknologi...
Alfredo Ayala Udviklingschef, Imagineering
...og bruge den til historiefortælling via forskellige medier og måder.
Da vi skulle bruge livagtige figurer
til vores mest ambitiøse projekt, Disneyland,
skabte vi en ny animationsform. Så ny, vi måtte finde på et navn til den.
Audio-animatronik?
Korrekt, audio-animatronik.
Audio-animatronisk robotteknologi udviklede sig med virkelige store skridt.
Det stammer fra da Walt introducerede Lincoln på Verdensudstillingen i 1964.
Den forbløffede virkelig, for folk kendte kun Lincoln gennem bøger.
Vi er gået fra blot at levere en optræden,
til at de audio-animatroniske robotter er bevidste og svarer
og reagerer på vores gæster.
Jeg har arbejdet i virksomheden i 25 år.
Gennem min karriere har jeg arbejdet på nogle af de sjoveste ting
inden for materiale- og robotteknologi.
Jeg ser på karakterens bevægelse.
Jeg fokuserer på, hvordan den leverer tale, lyde og sange.
Kostumet skal være rigtigt, håret skal være rigtigt,
hudens tekstur skal være rigtig.
For mig er det nøglen til at vække noget til live.
Hvis robotten ikke gør det,
så justerer vi det og arbejder videre, indtil det sidder i skabet.
Det her er Destini.
-...ind i fremtiden, min ven? -Ja.
Destini-projektet var et virkelig sjovt projekt.
Spørgsmålet, vi stillede os selv, var:
"Hvad sker der, når vores karakterer reagerer og er lydhøre overfor gæsterne?"
Lad mig vise dig, hvad jeg ser.
Det bragte vores robotteknologi op på et helt nyt niveau.
Vi begyndte at anvende kunstig intelligens i vores robotter.
Nu kommer folk og siger:
"Hvor fik du så lys og skinnende en fremtid fra?"
Hvem vil I takke? Hva'?
-Destini. -Ja! Destini!
Luigi's Rollickin' Roadsters.
Det lærte vi meget af,
fordi vi måtte skabe en animation, der vakte køretøjet til live.
Vi var i stand til at bruge traditionelle animationsprogrammer
til at programmere selve køretøjerne.
Na'vi Shaman var en udfordring for os. Hun skulle være udtryksfuld.
Så vi var nødt til at udvikle et nyt hudmateriale,
som lod os skabe en fleksibilitet i huden,
der får hende til at forekomme levende.
Det her er en eksperimentel prototype, som vi fik lavet af det nedre ansigt
for bedre at forstå, hvordan læberne bevæger sig, og hvordan...
Den skal kunne udtrykke alle de ord, hun bruger i sangen.
Vi ville fortælle vores gæster,
at karakteren ikke blot er der rent robotteknologisk,
den har også en sjæl, og den sjæl deler den med dig.
For at opnå dette måtte hun have flydende bevægelser.
Så i stedet for at anvende vores traditionelle hydraulik
med bevægelige mekaniske systemer,
så begyndte vi at bruge elmotorer for at levere glatte bevægelser.
Folk, der så hende, troede, at hun var i live.
Som perfektionist er det altid svært at give slip.
Man vil have, at alt er perfekt og lever op til ens vision,
og på et tidspunkt må man stoppe,
og det er som regel den sværeste tid, for det er som at give slip på sit barn.
Krydsfeltet mellem kunst og videnskab
er der, hvor Imagineers er nødt til at befinde sig.
Som Imagineer og videnskabsmand
ønsker man at tage det kunstneriske og repræsentere det
i den mekaniske verden, i den elektroniske verden,
og sikre sig, at det ligner et maleri i bevægelse.
Imagineering er for mig at stille spørgsmålet: "Hvad nu hvis?"
At se på noget og sige: "Hvad nu hvis?" Og så få det til at gå i opfyldelse.
I en nøddeskal er det det, vi gør.
Tekster af: Jonas Kloch