Det krävs en särskilt sorts ingenjör för att trivas och blomstra inom Imagineering.
Att fråga en vanlig ingenjör:
"Du, ska vi bygga en maskin som känns som om den kan flyga,"
kunde kännas lite galet,
men flexibilitet, att kunna ta till sig en idé som verkar lite galen...
...kan resultera i nåt verkligt och fantastiskt.
EN DAG PÅ DISNEY
Vänligen gå ända in i lokalen, och stå på det nummer ni har anvisats.
Fibern är kopplad till en...
Jag heter Ed Fritz. Min titel är Chefstekniker för attraktioner.
Jag växte upp i Detroits södra delar...
Regionchef för ingenjörsprojekt
...och studerade ingenjörsvetenskap på Michigan.
Jag började utveckla bilprototyper.
Och cirka ett år senare
fick jag ett samtal från Imagineering-teamet i Kalifornien.
De behövde hjälp med att utveckla sina attraktioner.
Jag övertygade min fru om att jobbet skulle vara i högst två år.
Det var 30 år sen.
Pandora - Avatars värld
Nöjesparker, stora berg- och dalbanor,
sånt designas för att vara fysiska upplevelser.
Men här på Walt Disney World berättar vi historier
på ett sätt som är väldigt, väldigt övertygande.
I fallet med Flight of Passage, var tanken att sätta våra gäster
på ryggen av en banshee och flyga genom Pandora.
Mitt jobb är att ta den kreativa visionen för en ny attraktion
och räkna ut ett sätt att leverera historien rent praktiskt
eller förverkliga visionen som det kreativa teamet vid bolaget har.
Hur långa raderna ska vara. Hur många nivåer som behövs.
Så en vanlig dag för mig är fylld av många olika uppgifter.
Men man vill att varje gäst
ska få en sån individuell upplevelse, eller hur?
Eftersom jag har ansvar för många olika attraktioner
jobbar jag med linbanor ena dagen och vattenflöden nästa dag,
därefter berg- och dalbanor, sen rörelsesimulatorer.
Det är alltid nåt nytt.
Så det är ingen risk att man blir uttråkad.
Om man ser den här länkstolen framifrån
så sitter personen här.
Vid mötena kan man svindla med tankarna.
Vi har skisser och idéer som vi bollar med.
Tekniker som jag själv är med i mötena
för att hjälpa till och föreslå annan teknik vi kan använda
för att leverera ännu bättre upplevelser.
Där har vi systemet för attraktionen.
Det är verkligen spännande och lite inspirerande
att lyssna på alla idéer som finns.
Och besluta vilka idéer som ska förverkligas.
Alla är jättebra.
Man måste välja den som kommer att slå.
Så vi är i länkrummet för Flight of Passage,
och här är länkstolarna.
Man sitter i stolen och den känns som en hård laboratoriestol,
men när turen startar och man sitter på ryggen till en banshee
börjar det kännas som kroppen till ett levande djur som andas och flyger.
Och alla högteknologiska verktyg och videor men ser på tv
om hur ingenjörer arbetar...
Processen vi använde för Flight of Passage
började mycket enkelt med penna, papper, plywood, skum,
prototyper av länkstolen, prototyper av maskineriet,
prototyper av media...
Vi jobbar på alla dessa prototyper individuellt,
och problemen blir lösta ett i taget.
Det är först när allt kombineras på slutet
som man inser vilken fantastisk sak man har skapat.
När jag växte upp hade jag ingen aning om vad Imagineering var,
men efter att ha mött folket i Florida
och åkt ut till Kalifornien för att jobba med Imagineers,
känns det som en familj.
Det är inspirerande att gå ut under en lång dag
och bara hänga vid utgången.
Sitta och lyssna till folk som kommer från turen.
Det är rätt spännande och gripande.
Vi kommer nog att använda tekniken ännu mer
för att leverera interaktiva upplevelser som känns ännu verkligare.
Ribban sattes högt med attraktioner som Indiana Jones,
och med Mission: SPACE och Flight of Passage höjs ribban ytterligare.
Jag tror att vi kommer att höja ribban ännu mer,
och jag är glad att vara delaktig i början av de här programmen
där vi tänker ut nya idéer och lyckas leverera dem som upplevelser.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson