Kaikki tiimissä tajuavat,
että tämä lähetys muuttuu ja kehittyy jatkuvasti.
Tänne tullessani -
tiedän, että se, mistä aloitamme päivän,
ei ole sama kuin se, mihin lopetamme klo 18.30.
90 sekuntia.
Tällä hetkellä tässä maassa tehtäväni on pysyä vakaana...
-Kymmenen. -...ja rauhallisena.
Viisi.
Tästä lähtee.
Hyvää iltaa. Kiva, kun katsotte kiireisenä perjantai-iltana.
PÄIVÄ DISNEYLLÄ
60 minuuttia lähetykseen
Aamuherätyksestä lähtien -
on niin paljon hälinää, että jos päivän päätteeksi...
Uutisankkuri
...ihmiset istuvat katsomaan puolen tunnin uutisia,
on työmme murtautua hälinän läpi -
ja auttaa heitä erottamaan tärkeät asiat.
Työni ei ole esittää mielipiteitäni,
vaan auttaa ymmärtämään tärkeät tapahtumat.
Käytämmekö aineistoa,
jossa hän harjoittelee sairaalassa?
Lapsuudessani -
leikin ulkona muiden lasten kanssa.
Lähdin iltauutisen aikaan -
katsomaan Peter Jenningsiä.
Siitä tuli oma pikku rituaalini.
Olin silloin nörtti.
Olen yhä nörtti. Se tavallaan toimi.
Olen halunnut tehdä tätä pienestä pitäen.
Silloin en osannut ilmaista sitä sanoin.
Halusin päästä maailmani ulkopuolelle.
Lapselle se tarkoitti yhteisössä liikkumista.
Kirjoitin paikallisuutisia 13-vuotiaana.
Olin harjoittelija 14-vuotiaana.
Kannoin kameralaitteet kuvauspaikoille.
Olin onnellinen. Luulin näkeväni maailmaa.
Menin vain naapurikunnan ukkosmyrskyyn -
tai New York State Fairiin.
Kaikkien näiden vuosien jälkeen tämä rooli on kunnia.
Ne hetket, kun pääsee kentälle,
antavat perspektiiviä journalistina -
ja motivoivat tekemään sitä, mitä teen täällä joka ilta.
Pidän tästäkin osasta, mutta olen pohjimmaltani toimittaja.
Mitä enemmän pääsen ulos, sitä onnellisempi olen.
Ihmisten ottaminen sille matkalle -
on osasyy yhteyteemme iltaisin.
Ensimmäinen raportti on ABC:n David Muirilta.
David Muir etulinjan lähellä.
ABC:n David Muir on pääraportoijamme taas kerran tänään.
Tulevatko Iran ja Amerikka toimeen?
Seinän takaa kuuluu ammuntaa,
kun he yrittävät siirtää ekstremistit...
Yksi ABC Newsin varhaisia tehtäviäni oli hurrikaani Katrina.
Kuten näette, vesi ulottuu lähes vyötärölle.
En ikinä unohda sitä, kun hurrikaanin jälkeen tulvapadot murtuivat -
ja ihmiset käskettiin messukeskukseen,
koska sieltä sai ruokaa, lääkkeitä ja apua.
He menivät sinne, eikä apua ollut.
Istuin autossa,
ja ajoimme messukeskuksen edessä istuvien perheiden ohi.
He huusivat: "Tarvitsemme apua!"
Halusin sillä hetkellä vajota istuimellani alaspäin,
koska tunsin meidän tunkeutuvan heidän kärsimyksiinsä.
Se oli käännekohta minulle toimittajana,
koska tajusin meidän antavan heille äänen.
En halua kuolla näin.
Tämä nainen sanoi olleensa...
Se on toimittajan rooli sillä hetkellä.
Näimme kaikki, että lopulta apu saapui.
Jälkikäteen ajateltuna työ,
jonka me Katrinasta raportoivat teimme,
lähetti vahvan signaalin, että ihmiset kärsivät.
"Hän saa kemoterapiaa."
20 minuuttia lähetykseen
Päivän päätteeksi, juuri ennen uutisia,
lisään tarinoihini loppuviitteet.
"Tänään hänellä on viesti sairaalalle."
Yritän löytää tavan viestiä,
että kaikesta kokemastamme huolimatta olemme tässä yhdessä.
Sen teemme lähetyksen lopuksi.
Oli kyse mistä tahansa ohjelman osuudesta,
joita katsoin Peterin tekevän vuosia sitten,
olen ylpeä siitä.
Tiedän, että tiimikin on kootessaan lähetystä -
ja varmistaessaan, että lopulta se yhteys on olemassa.
Halaa minua!
-Hyvältä näyttää. -Kiitti.
Olen yhä se lapsi, joka unelmoi tämän tekemisestä,
kun tulen tänne joka ilta.
Muistan yhä, kun sanoin ensi kertaa: "Hyvää iltaa."
Sydämeni sykki kovempaa kuin sanani.
Täytyisi katsoa arkistosta, mitä sanoin sinä iltana.
Hetkeä ennen lähetystä,
kun ryntään uutishuoneesta raput ylös...
Neljä minuuttia lähetykseen.
...tiedän Peterin, Charlien ja Dianen nousseen niitä rappuja,
ja se on kunnia.
Nyt on meidän vastuullamme kertoa uutiset illalla -
ja valmistella seuraava sukupolvi,
koska tässä tuolissa istuu vielä joku muu,
joka unelmoi siitä juuri nyt.
Varmistaa, että kun hän tulee tänne...
Kolme.
...vastuu, etuoikeus -
ja kunnia, jotka tulevat työn mukana, ovat yhä olemassa.
Tästä lähtee.
Hyvää iltaa.
Puhumme pian pääuutisista,
mutta on taas viime hetken uutinen.
Tekstitys: Jari Vikström