Folk kommer op til mig og spørger:
"Bliver du aldrig træt af at spille al den Disney-musik?"
Og svaret er: "Aldrig."
Jeg er ekstatisk over, at jeg kan pleje min lidenskab for musik.
Og jeg gør det med kærlighed og giver den væk ved hvert show.
EN DAG HOS DISNEY
Min lidenskab for musik er medfødt.
Min mor var sanger. Min far var læge, men elskede at spille klaver,
så jeg voksede op i et hus fyldt med musik.
Jeg er en dreng fra Midtvesten, så jeg gik i kirke hver søndag,
og der hørte jeg for første gang et pibeorgel.
Kærlighed ved første blik.
Jeg begyndte at spille orgel,
og det var, som om nogen drejede en nøgle.
Jeg vidste, hvad min skæbne var, og hvorfor jeg var født:
For at spille på det store Wurlitzer-orgel.
El Capitan er
en type underholdning,
der ikke høres andre steder i verden.
Orglet bruges som et før-show,
mens publikum kommer ind i teateret.
Det sjove ved at opleve en teaterorganist er ikke kun lyden,
men at se en person spille på det kæmpe instrument.
Disney genopfinder sig selv,
og det er en af de ting, jeg elsker ved firmaet.
De finder altid på en ny måde at tage noget gammelt
og udvikle det til noget nyt.
Og vores publikum, fra børn til bedsteforældre,
har forelsket sig i dette Wurlitzer-orgel.
Så det er en vigtig del af vores shows,
lige så meget som filmene og alle de særlige begivenheder, vi har.
Jeg var indbegrebet af en Disney-dreng.
Min lidenskab for Disney startede
med en udsendelse med Walt sendt søndag aften,
og det var ugens højdepunkt for mig.
Når Klokkeblomst fløj over skærmen med fyrværkeri,
dannedes den idé i mit hoved,
at jeg ville ende med at lave musik for Walt Disney Company.
Jeg er fremme.
Velkommen til skattekisten,
der udgør fundamentet i Wurlitzer-pibeorglet.
Og den lyd, du hører,
er et levende pibeorgel.
Teaterorglets tilkomst
kan tilskrives den excentriske Robert Hope-Jones.
Følg med mig ovenpå.
Han havde den geniale idé at skille konsollen
fra piberne og orglets øvrige mekanik.
Jeg vælger en klokke-knap,
spiller en tone, og...
...klokkerne spiller 30 meter væk.
Er det en udfordring at komme ud?
Dobbelt så svært som at komme ind.
Vi har orkesterinstrumenter som strenge.
Messingtrompeter.
Pedaltangenterne er et kæmpe klaviatur til fødderne.
Og man kan faktisk kontrollere volumen,
som bestemmer følelsen, du lægger i det, du spiller.
Den klassiske teaterorgel-lyd var
en meget fortryllende og omsluttende ballade.
Den lød sådan her.
Det er venstre og højre hjernehalvdel.
Det involverer hele ens krop, og mens vi spiller,
må vi tænke flere takter frem for at styre knapskift,
overgange med mere.
Der var en dille,
hvor folk tog et instrument som dette
og byggede et stort pizzeria omkring det.
Så jeg tilbragte 18 år som teaterorgelspiller
i pizzeriaer over hele USA,
men jeg spurgte mig selv:
"Vil jeg stadig spille i pizzeriaer, når jeg er 50?"
Og svaret var: "Nej."
Disney Company ledte efter et Wurlitzer-pibeorgel
til El Capitan-teateret.
Så jeg fløj til Los Angeles og sagde:
"Jeg elsker Disney og gamle pibeorgler,
så jeg vil gøre alt for at støtte jer.
Sig, hvad jeg kan gøre for at hjælpe."
Tre eller fire år senere fik jeg en telefonopringning.
"Orglet er næsten færdigt. Vil du komme og arbejde for os?"
Det var et enestående teater,
så jeg kunne udleve min lidenskab,
ikke kun for teaterorglet, men også Disney-musikken.
Det øjeblik og de næste 20 år, jeg har tilbragt ved denne konsol,
overgår selv min vildeste fantasi for min karriere.
Lidenskaben og musikken driver mig fortsat.
Jeg er min egen kostumedesigner,
og jeg elsker at matche min garderobe til de film, vi spiller.
Skønheden og Udyret kræver en "Udyret-blå" jakke.
Leopardpletter til Junglebogen.
Genie-blå pailletter til Aladdin.
Hawaiiblomster skal man have til Vaiana.
Valgt specielt til mit 20 års jubilæum.
Når jeg tænker på at spille for et publikum...
Lad mig lige fatte mig.
Det første, jeg tænker på, er:
Jeg vil tage enhver gæst et sted hen, de aldrig har været før.
De skal være rørte.
De skal smile.
Jeg vil skabe en oplevelse for dem,
som de aldrig hører igen i deres liv.
Det mest magiske ved Wurlitzer og Disneys sangbog er,
at den har en evne til at nå inderst ind og tænde for en kontakt,
og det er mit job.
Og jeg elsker det.
Tekster af: Rikke Fryman