Som karaktärsdesigner får jag ett manus.
Sen skissar jag ovanpå texten
och försöker få idéer.
För att få inspiration går jag ut i världen och studerar folk.
Jag studerar hur de rör sig, vad de har på sig, vad som är inne.
Jag ser all glädje, och den överförs till skisserna jag tecknar.
EN DAG PÅ DISNEY
Jag växte upp i El Salvador.
Jag hade en väldigt bra barndom trots krig och kaos
och allt som hände runtomkring mig.
Jag minns att jag flydde in i en värld...
Karaktärsdesigner Disney Television Animation
...av fantasi och magi, alltså de tecknade filmerna på tv.
Tecknad film var en stor del av min barndom.
Jag minns att jag såg en dokumentär på tv
om Disney och Disney-animatörer.
Det var människor som faktiskt gjorde de här tecknade filmerna.
Josés barnteckningar
Jag minns att jag började teckna direkt Musse Pigg den dagen.
Jag visade den för min mamma och sa:
"En dag ska jag jobba åt Musse Pigg."
Josés mor
Mamma sa: "Ja, det ska du."
Det var hans dröm,
han sa att han ville jobba åt Musse Pigg.
Och i El Salvador fanns ingen skola för sånt.
Om det inte varit för mina barn, hade jag inte flyttat hit.
Det var inte lätt, för jag lämnade barnen i ett och ett halvt år.
Min mamma drömde om
att ge oss en bättre framtid,
och givetvis få bort oss från krigets brutala verklighet.
Så hon utvandrade till USA när jag var tio år gammal.
Så att teckna som barn var att skapa min egen verklighet.
De tecknade filmerna jag såg inspirerade mig verkligen.
Micke och Molle.
Robin Hood.
Dumbo var också en fantastisk film,
om elefanten som mister sin mamma.
Men sen hade han förmåga att flyga vart han ville.
Kanske komma nära sin mamma igen.
Det var jobbigt för mig. Jag grät om nätterna.
Jag kunde inte ens gå till parken,
för jag såg familjer med sina barn, och jag kände mig självisk.
Men det var ändå rätt beslut.
Efter två år skickade hon efter oss,
och vi kom till möjligheternas land.
Och istället för en konstkarriär satsade jag på animation.
Jag visste inte om jag skulle lyckas.
Jag visste inte om jag skulle tjäna några pengar.
Jag hade ingen aning.
Jag visste bara att jag gillade att teckna och ville göra det resten av livet.
Jag gick i konstskola i Santa Monica i ett år.
Disney-rekryterare kom och tittade på mina prover,
och kallade mig till en jobbintervju.
Jag blev anställd. Jag minns att det var mitt livs lyckligaste dag.
Så fort jag blev anställd ringde jag
och berättade för min mamma.
"Jag har blivit anställd hos Disney."
För mig var det en ouppnåelig dröm,
men nu fick jag bli en del av magin,
en del av de här historierna som är så positiva
och som hjälpte mig så mycket under min barndom.
Mitt jobb som karaktärsdesigner är att designa stilen,
utseendet och känslan hos karaktären.
Efter manuset börjar jag skissa och samla idéer.
Sen går skisserna till boardartisterna.
Sen gör de serietidningsversionen av filmen.
När karaktärerna blivit godkända "snyggar jag till" dem.
Sen kommer en begåvad färgstylist och ger dem färg och liv,
och sen går de vidare till animatörerna.
RASTEN 1997
När jag började min karriär här som karaktärsdesigner
började jag med en serie, Rasten, som var fantastisk.
Den handlade om barn och om skolan.
Det var då jag lärde mig allt jag behövde veta om animation
och att bli karaktärsdesigner.
Min andra serie var Lilo & Stitch.
Jag älskar Stitch, för man vet inte om han är en sån
som kramas eller bits.
Det finns liksom en nerv.
Jag lär mig ständigt.
Som med Lejonvakten,
där dök jag in i djurvärlden.
"Hur ser en gepard ut?"
Så jag tittar efter referenser.
-Simba? -Pappa? Är han oskadd?
Förlåt, Kion... jag såg inte.
Gå, Kion. Vi fixar det här.
Tack, Fuli.
En annan sak som karaktärsdesign har lärt mig
är att ha kärlek till människor och deras olikheter,
för det är folks olikheter
som skiljer alla mina karaktärer åt
och skapar den här världen och den här dynamiken mellan dem.
Att ge en viss karaktär liv
gör man genom att skapa olika uttryck.
Man börjar tänka: "Hurdan är den här karaktären?
Varifrån kommer han? Vart är han på väg?
Vad är hans svagheter och styrkor"?
Det här är en grov skiss av Bunga.
Man måste ha med hans stora tänder.
Min favorit bland karaktärer jag skapat är Bunga.
Bunga är en söt honungsgrävling som är modigast av alla.
Men han har en söt röst.
Om Simba bara ville lyssna på mig...
Det är nästan som att skapa nåt från noll
som sen går ut över hela världen,
och vi har röstskådespelare som kombinerar sina talanger.
Krona. Långben, det är din tur.
Våra historier måste ha värme och familjekänsla.
De här filmerna lärde mig liksom att vara positiv,
att känna hopp mitt i kaos,
att veta att allt kommer att ordna sig till slut.
Som med de där tecknade filmerna, nu är jag en del av det
och har ansvar för att tillföra lite av det där:
"Allt kommer att ordna sig. Drömmar kan bli sanna."
Jag tackar Gud för den här gåvan han har gett mig.
Han bönhörde Josés önskan att jobba för Musse Pigg en dag.
Nu när jag börjar bli äldre
inser jag mer och mer vilka uppoffringar min mamma gjorde,
och jag tänker på att ha barn, jag är gift,
och hur det måste vara att lämna sina barn för att ge dem en bättre framtid,
att göra den uppoffringen, får mig att uppskatta henne ännu mer.
Jag är så tacksam,
och att förstå betydelsen av det är...
Det är väldigt verkligt för mig.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson