Som figurdesigner får jeg et manuskript.
Det, jeg gør, er, at jeg tegner oven på det
for at få ideer.
Jeg får inspiration fra at gå ud og studere mennesker.
Jeg studerer, hvordan de bevæger sig, hvad de har på, og hvad er in lige nu.
Jeg ser glæde, og den overfører jeg til mine tegninger.
EN DAG HOS DISNEY
Jeg voksede op i El Salvador.
Jeg havde en god barndom på trods af krig og kaos
og alt andet, der skete omkring mig.
Jeg kan huske, jeg flygtede ind i den verden...
Jose Zelaya - Figurdesigner
...af fantasi og magi, som tegneserier består af.
Tegneserier var en stor del af min barndom.
Jeg kan huske, jeg så en dokumentar på TV
om Disney og Disney-animatorer.
Der var faktisk folk bag tegneserierne.
Joses barndomstegninger.
Så jeg kan huske, at jeg med det samme begyndte at tegne Mickey Mouse.
Jeg viste den til min mor og sagde:
"En dag kommer jeg til at arbejde for Mickey Mouse."
Joses mor
Min mor sagde: "Ja, det gør du."
Det var min drøm.
Han fortalte mig, han ville arbejde for Mickey Mouse.
I El Salvador var der ingen skole for det.
Hvis det ikke var for mine børn, havde jeg ikke besluttet at tage hertil.
Det var ikke nemt, fordi jeg var væk fra mine børn i halvandet år.
Min mor havde en drøm om
at give os en bedre fremtid
og få os ud af krigens barske realiteter.
Så hun emigrerede til USA, da jeg var 10 år.
Ved at tegne som barn skabte jeg min egen realitet.
De tegneseriefilm, jeg så, inspirerede mig fuldstændig.
Mads og Mikkel.
Robin Hood.
Dumbo var en anden film, der var utrolig.
Den handlede om en elefant, der mister sin mor,
men han havde evnen til at flyve hvor som helst hen.
Måske hen til sin mor igen.
Det var svært for mig. Jeg græd om aftenen.
Jeg tog ikke til parker,
hvor der var familier med deres børn, for så ville jeg tænke på min situation.
Men det endte med at være den rigtige beslutning.
Efter to år sendte hun bud efter os,
og vi kom her til mulighedernes land.
Her gik jeg efter en kunstkarriere, en karriere indenfor animation.
Jeg vidste ikke, om jeg ville få succes.
Jeg vidste ikke, om jeg ville tjene penge.
Jeg anede det ikke.
Jeg vidste bare, at jeg elskede at tegne og ville tegne hele mit liv.
Jeg gik på kunstskole i Santa Monica i et år.
En Disney-talentspejder kom og så min portfolio,
og så ringede de til mig for at arrangere en jobsamtale.
Jeg blev ansat. Jeg husker, at det var den lykkeligste dag i mit liv.
At ringe lige efter jeg blev ansat
og fortælle min mor:
"Jeg blev ansat af Disney."
For mig var det en uopnåelig drøm,
men nu er jeg en del af magien
og disse historier, der er så positive
og hjalp mig så meget i min barndom.
Som figurdesigner, er jeg ansvarlig for at designe stilen,
looket og fornemmelsen for figuren.
Når jeg får manuskriptet, begynder jeg at tegne på det og samle idéer.
De tegninger går så videre til tegneserietegnerne.
De laver tegneserieversionen af filmen.
Når deres figurer er godkendte, finpudser jeg figurerne.
Så giver en talentfuld farve-stylist dem farver og giver dem liv,
og så går det til animatorerne.
FRIKVARTER
Da jeg først begyndte min karriere her hos Disney som figurdesigner,
arbejdede jeg på serien Frikvarter, der er en utrolig serie.
Den handler om børn og skole.
Og der lærte jeg alt, hvad jeg skulle vide om animation
og at være figurdesigner.
Og min anden serie var Lilo og Stitch.
Jeg elsker Stitch, fordi man ved ikke om Stitch er en,
der giver dig et knus eller bider.
Det giver serien en kant, ikke?
Jeg bliver ved med at lære.
For eksempel for Lion Guard
dykkede jeg ned i dyreverdenen.
"Hvordan ser en gepard ud?
Så derfor researchede jeg geparder.
-Simba? -Far? Er han okay?
Undskyld, Kion... jeg kunne ikke se det.
Kion, gå. Vi klarer det her.
Tak, Fuli.
En anden ting, figurdesign har givet mig,
er at elske folk og folks forskelligheder,
fordi folks forskelligheder er det,
der adskiller alle figurerne, som jeg laver
for at skabe denne verden og dynamikken mellem dem.
For at give denne figur liv.
Det gør man med ansigtsudtryk.
Man tænker på: "Hvad handler denne figur om?
Hvor kommer han fra? Hvor skal han hen?
Hvad er hans svagheder og styrker?"
Det er en skitse af Bunga.
Man skal tilføje hans store tænder.
Min yndlingsfigur, som jeg har skabt, er Bunga.
Bunga er en sød honninggrævling, og han er den modigste af dem alle.
Men han har en sød stemme.
Hvis Simba bare lyttede til mig...
Det er næsten, som om man skaber noget af ingenting,
som så kommer ud i hele verden,
og vi har stemmetalenter, der kombinerer deres evner.
Det blev Krone. Fedtmule, det er din tur.
De historier, som vi skaber, skal have varme, hjerte og familie.
Disse film har lært mig at være positiv
og have håb midt i kaos.
Og at alting ender godt.
Ligesom den følelse, jeg fik fra tegneseriefilmene, som jeg nu er en del af
og har ansvaret for at tilføje:
"Alt bliver okay igen. Drømme bliver til virkelighed."
Jeg takker Gud for den gave, han har givet mig.
Han har opfyldt Joses ønske om en dag at arbejde for Mickey Mouse.
Jo ældre jeg bliver,
jo mere indser jeg, hvor meget min mor har ofret.
Og jeg tænker på at få børn, nu hvor jeg er gift,
og hvad det ville betyde at efterlade ens børn for at skabe en bedre fremtid.
At ofre sig. Det gør, at jeg sætter mere pris på hende.
Jeg er så taknemmelig,
og at forstå betydningen af det
er meget virkeligt for mig.
Tekster af: Rikke Fryman