Da jeg var 11 år gammel, annoncerede jeg ved middagsbordet
for mine forældre og brødre, at jeg ville være tv-sportsvært.
Det var lidt komisk. En sød lille drøm.
Men drømmen var ægte for mig,
fordi jeg voksede op i en sportsglad familie.
Jeg var også fascineret af, hvordan sport bringer folk sammen
på tværs af race, køn og politik.
Vi er på samme hold, hepper på de samme spillere.
Vi jubler og fejrer eller græder, når de taber.
Det ville jeg være en del af.
Hej, jeg hedder Sage Steele,
studievært på SportsCenter kl. 18 her på ESPN.
EN DAG HOS DISNEY
ESPN's hovedkvarter
Når jeg går på arbejde...
Studievært på ESPN's SportsCenter
...tager jeg en dyb indånding, for jeg ved ikke, hvad der venter os.
Jeg går til hår og makeup omkring kl. 14 - 14:30.
Kvinderne her er ikke bare kunstnere.
De er psykologer.
Men allervigtigst er de venner.
Man ser sig selv blive ældre hver dag.
Jeg siger: "Den havde jeg ikke i går,
hvor kom den fra?" Hun siger: "Jeg dækker den."
Gudskelov. Det er virkelig...
Jobsikkerhed for os.
Hun vil have, jeg får rynker og grå hår,
så hun kan sige: "Sage har brug for mig."
Men det har jeg også.
Det er tid til at skrive programmet.
Og jeg er lidt bagud, så jeg må tænke hurtigt.
Se båndene hurtigt og bede en bøn.
Vores instruktør, Brian Albon,
-der får os til at se godt ud. -Hvad så?
-Og holder mig ud. -Det er ikke svært.
Hun er en af de professionelle...
Studieinstruktør
...alle elsker at arbejde med. Det gør mit job nemt.
-Det bliver 50 dollars. -Nemlig.
Din check er i posten.
-Hej. -David Rose er vores producer.
Han er så begejstret for at arbejde med mig.
Og min medvært, Kevin Negandhi, der...
-Kaster frokost i hovedet -Skovler mad
-klokken 15, så... -som sædvanlig.
Den største historie er den her.
Lige nu har du Todd Archer
i slutningen af otte om Cowboys.
-Hvad jeg har... -Klokken er fire,
og det her er en semi-typisk dag,
hvor vi ikke ved, hvad der er på programmet.
Er der et Michele Steele-manus?
Sage, tjek din e-mail om et sekund.
Tak.
Folk er overraskede over at høre,
at vi skriver vores eget materiale. Alle vores egne manuskripter.
Vi får hjælp fra vores utrolige personale.
Vores personale har stor viden her i SportsCenter.
Det kræver virkelig mange folk.
og hvert sekund af vores SportsCenter kl. 18 er planlagt.
Vi skriver manuskriptet og så: "Den her nyhed er netop ude."
"Lad os ændre det hele."
"Er historien tjekket?
Hvem skal vi sige er kilden?
Hvilken video skal klippes?
Lad os få den med fra i går."
Eller: "Jeg så det her på Twitter."
Det er i bevægelse med store bogstaver.
Helt op til programmets slutning.
Jeg har altid sagt, samarbejdet er meget lig et fodboldhold.
Værterne er quarterbacks.
Om det er en god eller dårlig præstation,
får de mest opmærksomhed.
Men i virkeligheden er det en holdindsats.
Så tager du fat i det her.
Selvfølgelig, hvis det sker,
ender det i otte og bliver hovedhistorien.
Tilrettelægger
I den sidste halve time bliver ting altid sat lidt på spidsen
med et godt niveau af kreativ spænding,
der forhåbentligt oversættes til et godt produkt på skærmen.
Vi har en halv time før udsendelsen, så der er pres på.
Vi arbejder hårdt, og hun med.
Hun skal klare det godt,
og vi har et super forhold mellem researchere og værter.
Standby.
...Selv på et ben...
-Femten. -Hvorfor flytte det?
Værsgo, Jim. Musikken. Den er på. Standby, 22.
Vi har 20 tilbage.
-Spiller om fem... fire... -Fire bånd.
Tre... to og live. Lad os køre på skinnerne.
Godt nyt i college-basketball.
Træner-ansættelses-karrusellen fortsætter med en stor nyhed på SportsCenter.
Et medlem af Fab Five er på vej til sit gamle universitet.
Lad os gå til Steelers.
Antonio Brown er nu i Oakland. JuJu Smith-Schuster er
deres første valg i Pittsburgh.
Min teenagerdatter besluttede...
...at ændre sine planer.
Hun venter, til jeg er live, så jeg ikke kan gøre noget.
-Tre minutter. -Bare vent, til jeg er færdig.
Det hedder at multitaske.
At multitaske i reklamepausen, for at holde ens børn i live.
Sådan. Billedet virker.
Det er godt at se, for han er skarp.
-Ja, han er. -Lidt løst
-og ligner lidt Gumby. -Ja.
Så meget af sport er drevet af personlighed.
Der er meget improvisation.
Jeg siger, gør og skriver
ting anderledes end andre her.
-De shorts? Super. -Perfekte.
30 for 30 kommer nu. Okay, farvel.
-Okay, tak. Jeg sætter pris på det. -Super, tak.
Flot klaret, tak.
Hver dag tænker jeg: "Vi gjorde det lige.
Og hele verden så potentielt med. Det er ret sejt."
-Tak for det. -Vi ses.
-Vi ses, godnat. -Tak, gutter.
Det er en kliché, men jeg niver tit mig selv i armen,
fordi hvordan endte en genert lille pige,
der havde en vild drøm,
som piger helt ærligt ikke drømte om i 1980'erne,
her i dette arbejde?
Hvordan endte jeg her i dag?
Jeg ville bare tale om sport og lære, hvad der gør disse atleter gode.
Det var udelukkende drømmen.
Det havde intet at gøre med berømthed, penge eller at gøre en forskel.
Det var bare min lille drøm.
Så nu vil jeg blive ved med det.
Hver eneste dag. For man ved aldrig,
om en lille pige eller dreng ser med og vil være mig.
Tekster af: Rikke Fryman