Jag är en av dem som får teckna Musse.
Jag är stolt över att studion gett mig det förtroendet.
Det är lite som att få nycklarna till slottet.
EN DAG PÅ DISNEY
Jag minns att första gången jag tecknade Musse offentligt,
var Roy Disney, Walts brorson, med.
Jag tänkte: "Måtte jag inte göra bort mig."
Som barn var Dumbo den första Disney-filmen jag såg.
Jag var helt tagen...
...av hur fantastisk animationen såg ut och fick mig att känna.
Det är livet, förstärkt.
Animatör
Man skapar nåt i övernaturlig storlek.
Jag var väldigt fokuserad som barn.
Jag visste tidigt vad jag ville bli.
Jag har tecknat nyckelpositionerna,
och nu lägger jag till resten för att fylla ut rörelsen.
När jag började göra Super 8-filmer
lät mina föräldrar mig använda matsalsbordet,
och jag la ut alla mina bildrutor,
och vardagsrummet blev studion där jag filmade dem
med min animationskamera.
Lägga dit ett nytt papper.
Jag trodde aldrig att det skulle duga för att få jobba på Disney.
1974 ansökte jag till deras utbildningsprogram.
Och svaret var:
"Du kom inte in, Eric. Du är inte bra nog."
I London hade jag en egen animationsstudio i slutet av 80-talet.
Det var ett mycket framgångsrikt reklamföretag.
Men det var så jobbigt att jobba med reklamfilmer.
Jag åkte till en animationsfestival i LA och tog med min filmrulle,
och där fanns några från Disney.
En av dem var Charlie Fink.
Han ringde mig en gång i månaden.
"Vill du växla spår? Vill du bli med Disney?"
Slutligen släppte Charlie bomben.
Han sa: "De tänker göra en film, Aladdin.
Och de tänker ha med Robin Williams."
Jag tänkte: "Okej. Om jag inte hoppar på nu
missar jag mitt livs chans."
Min första vecka vid Disney
började jag teckna utvecklingsskisser för Anden.
Här är vi nu.
Om ni tittar på Musse, är han tecknad på ett organiskt sätt,
där en linje leder till en annan.
Likadant med Anden.
Det är en massa linjer
som liksom skapar en helhet.
Så jag började teckna andar med drag av Robin Williams.
John och Ron sa:
"Spela upp några bitar av Robins komediinspelningar
och animera Anden till dem."
Innan vi börjar vill jag prata om schizofreni.
Tidigt animationstest
-Nej, han... -Tyst, låt honom prata!
Och det var en av mitt livs roligaste stunder,
att få Robin Williams att skratta.
Oj!
Man blir stel i nacken av att ha varit hoptryckt i 10 000 år!
Jag var på rätt plats vid rätt tidpunkt.
Plötsligt är animation inne igen.
Aladdin kom vid den höjdpunkt som folk kallar Renässansen.
Välkommen till min vägg.
Shanghai-uppdraget var toppen.
De ville dekorera en restaurang i Shanghai Disneyland,
typ Hirschfeld/Sardi's.
Jag fick även göra moderna karaktärer som Anna och Elsa.
När jag får teckna karaktärer från Disney-klassiker
känner jag jämt att de som skapade karaktärerna
blickar över min axel och säger: "Gör det rätt."
Ibland kombinerar de två teckningar, som med Gaston och LeFou.
Alla de här filmerna har ett tema, och de är allmängiltiga.
Hur många i vår generation lärde oss att hantera döden som barn
för att de såg Bambis mor dö?
Mor?
Jag dansar utan snören jag...
I Pinocchio var det: "Låt samvetet vägleda dig".
I Aladdin var det: "Var dig själv."
Och fast de handlar om allvarliga ämnen,
känner man sig jämt glad efter en Disney-film, typ:
"Ja. Den var jättebra.
Jag ska nog se den igen."
Undertexter: Bengt-Ove Andersson