Jeg er en av dem som får tegne Mikke.
Jeg er stolt av at studioet stoler så mye på meg.
Det er som å få nøklene til slottet.
EN DAG HOS DISNEY
Jeg husker den første gangen jeg tegnet Mikke offentlig,
Roy Disney, Walts nevø, var der.
Og jeg tenkte: "Herregud. Jeg bør ikke rote det til."
Da jeg var liten, var Dumbo den første Disney-filmen jeg så.
Jeg ble virkelig overrasket
av hvor bra animasjonen var og hva den fikk meg til å føle.
Livet forsterket.
Animatør
Det er å lage noe som er større enn livet.
Jeg var en veldig fokusert unge.
Visste tidlig hva jeg ville gjøre.
Jeg har laget nøkkelposisjonene,
og nå plasserer jeg dem imellom for å gi bevegelsene liv.
Da jeg begynte å lage Super 8-filmene mine,
overga foreldrene mine villig spisebordet til meg,
og jeg la frem alle tegningene mine,
og spisebordet ble stedet jeg filmet alt med animasjonskameraet mitt.
med kameraet mitt.
La ned et nytt ark.
Jeg trodde aldri at jeg kunne bli god nok for Disney.
I 1974 søkte jeg på opplæringssprogrammet deres,
og svaret var:
"Vel, du kom ikke inn, Eric, du er ikke god nok."
På slutten av åttitallet drev jeg mitt eget studio i London.
Det var et suksessfullt reklamebyrå.
Men jeg ble stresset av å jobbe med reklame.
Jeg tok med noen klipp til en animasjonsfestival i Los Angeles,
og det var et par fyrer fra Disney der.
En av dem var Charlie Fink.
Han ringte meg en gang i måneden.
"Vil du si opp snart? Vil du jobbe for Disney snart?"
Charlie slapp til slutt bomba og sa:
"Vi lurer på å lage denne filmen, Aladdin.
Og de tenker å få med Robin Williams."
Jeg tenkte: "Ok.
Om jeg ikke gjør dette, går jeg glipp av noe stort."
Første uken hos Disney
begynner jeg å tegne skisser av Genie.
Og her er vi.
Om du ser på Mikke, så tegnes han slik at
en linje leder til den neste.
Det samme gjelder Genie.
Du har alle disse linjene
som blir til noe helhetlig.
Så jeg begynte å lage Robin Williams-aktige Genier.
John og Ron sa:
"Hvorfor bruker du ikke noe fra Robins humoralbum
og animerer en Genie til det?"
Før vi begynner vil jeg snakke om schizofreni.
Tidlig test
-Nei, han... -La ham snakke!
Og jeg må si at en av de største gledene i livet mitt
er å ha fått Robin til å le.
Ai!
Ti tusen år gir deg skikkelig stiv nakke!
Rett sted til rett tid.
Animasjon var hipt igjen.
Aladdin nærmet seg toppen av det noen kaller Renessansen.
Dette er veggen min.
Shanghai-oppdraget var topp.
De ville dekorere en restaurant i Shanghai Disneyland,
med karakterportretter på veggene.
Jeg fikk til og med lage moderne karakterer som Anna and Elsa.
Når jeg må tegne karakterer fra Disney-galleriet,
føles det alltid som om de som skapte karakterene
ser over skuldra mi og sier: "Gjør det riktig."
Ofte kombinerte de to tegninger, som denne med Gaston og LeFou.
Hver av disse filmene har et tema og er universelle.
Hvor mange i vår generasjon taklet dødsfall i oppveksten
fordi de så Bambis mor dø?
Mor?
Det er ingen tråd som holder meg...
I Pinocchio er det: "Alltid la samvittigheten lede deg."
Når det gjelder Aladdin, var temaet: "Vær deg selv."
Og selv om de tar for seg alvorlige ting,
går du alltid glad ut fra en Disney-film og føler at...
"Det der var topp.
Jeg skal se den igjen."
Tekst: Magne Hovden