PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
V té chvíli to zapomenete.
Je to tak příjemné.
Tak správné.
Zapomenete, že jste vlastně cizí lidi.
To je šílený.
To máš kliku, šílený mám rád.
Drahoušku?
Drahoušku? Jste mokrá.
Proboha.
Děkuju vám.
Všechny to známe.
Ano.
Proboha.
DÁMY
Promiňte.
Nemám tu odsávačku.
- To je odporné. - Poslyšte, věřte mi.
Štve mě to víc než vás. Víte? Tohle je tekuté zlato.
Bože můj.
Tady seš.
Máš venku prsa.
Hele, vyslechni mě.
- Vysvětlím to. - Jak dlouho jste spolu?
Nejsme spolu. Není to regulérní věc.
Dali jsme se dohromady tak před rokem.
Ale není to nic vážnýho.
Jen spolu spíme, když chceme.
Žijeme ve stejným světě. Vídáme se.
Vídáš spoustu lidí. Spíš se spoustou lidma.
Proč musíš píchat jeho?
Nemusím, já jen…
Je to osm let, co jste byli spolu, a až do včerejška
jsem myslela, že seš strašně šťastná
na předměstí se svým vysněným manželem a dvěma dětmi.
Ale včera jsi s ním spala po tom, co jsem ti řekla, co se děje.
Jak mi chybí. A všechno jsem zpochybňovala!
Myslela jsem, že jde o tebe.
Ne ve skutečnosti o něj.
Všichni si pořád říkají „co když“. Nebrala jsem to vážně.
Tys vážně zvažovala odejít od manžela?
Nezvažovala. A nezvažuju!
Já ale jen…
Myslím, že jsem to podělala…
strašně moc.
Jak to myslíš?
Začala jsem do deníku psát o Bradovi…
každý barvitý detail.
O posedlosti jím a o všem tom našem…
neuvěřitelným přelomovým sexu. A Cooper to četl.
Četl můj pitomej deník.
Ty bláho.
Jak reagoval?
Ohnul mě přes kuchyňskou linku a opíchal mě zřejmě líp
než kdy předtím.
Nevidím žádný problém. Jako vůbec!
Já vím, ale bylo to…
Bylo to zlostný a takový divný a násilný.
A dnes mi před odchodem do práce neřekl ani slovo.
Sash, říkám ti, že je naštvanej.
Je to deník.
Tvoje myšlenky. To má být soukromý.
Tak už není.
V tomhle jsem naprosto odhalená.
Četl o věcech…
Je to moje já, které ani nezná.
Ahoj, Olgo! Jak to jde?
Dobře.
Promiň, že tě ruším.
Ale chce s tebou mluvit Hudson.
Mami, kde jsi?
Ahoj, zlatíčko, jsem ve městě.
- Všechno je v pořádku? - Ne, stýská se mi.
Taky se mi stýská, broučku, ale už jedu domů.
Už jedu domů. Slibuju.
Můžeš vrátit telefon Olze, prosím?
Hudsone?
Strašně moc se omlouvám, B.
Za všechno.
My to vyřešíme.
Jako vždycky.
Tenhle život byl moje volba.
A byla to dobrá volba.
Stále to cítím.
Ta úleva z opuštění města.
Všechna ta bolest.
Cooper byl můj záchranný člun, i když to nikdy nevěděl.
Poznala jsem ho přesně měsíc po rozchodu s Bradem.
A od té první chvíle jsem se s ním cítila jako doma.
PRAVDA TĚ OSVOBODÍ
Holka, je to Kossi.
A bude v Garden.
Musíš ven. Už seš ze hry až moc dlouho.
Nejsem ze hry. Jen mám fofr.
Jen jsi na dně z rozchodu,
ale takovou vodu na mlýn si ten blb nezaslouží.
Podívej na mě. Osprchovala jsem se.
Vzala jsem si hezký hadry.
Je to pernej semestr.
Je to Garden!
Tam se když tak ztratíš i tomu zmetkovi Bradovi.
To s tím zmetkem nesouvisí.
To je fuk! Ani nemusíme do zákulisí.
Jen si dáme pár drinků, ne?
Mrkneme na to vystoupení jako ostatní.
Promiňte.
Nerad ruším. Já jen…
Ztratil jsem se.
I když je to trapné, hledám Hamiltonovu aulu,
ale vidím jen Jeffersonovu a Johna Jaye.
Je to tu jako ústředí otce zakladatele, co?
Tak bych potřeboval pomoc.
Moje firma tam má náborovou akci,
už tři minuty, a já dělám ten nábor, takže…
Budu hádat, investiční bankéř?
Tím obvykle nezačínám, až tak na třetím rande.
Takže už máme rande? Páni, nezahálíš.
- Už znám tvoje rodiče? - Ne, ale to se dá zařídit.
Ale až najdu Hamiltonovu aulu. Fakt jsem se ztratil.
Neztratil ses natolik, když jsi našel dvě hezký holky
a zeptal se na cestu jich místo ochranky kampusu,
která je tamhle.
Přiznávám. Ale aspoň víš, že mám dobrý oko.
Proč ho nedoprovodíš, Billie?
Hamiltonovu aulu máš přece cestou tam,
kam možná jdeš večer.
- Viď, zlato? - Jo. Co ty na to?
Pomůžeš cizinci v nouzi?
Ty se nevzdáváš, co?
- Myslím, že nechci. - Díky, Ježíši.
Dobrá.
Fajn, jdeme! Pojď se ukázat.
- Je to tamhle. Jdeme. - Až po tobě.
Co?
Všechny vás čeká velké rozhodnutí a já vím, jaké to je.
Seděl jsem na vašem místě.
Dostal jsem fantastickou nabídku od Morgan Stanley,
a vzal jsem ji.
A tři roky jsem se na sebe nemohl podívat do zrcadla.
Jistě, dostanete Porsche.
Trávíte Vánoce na pláži na Phuketu. Ale co jako?
Že? To není život.
Tak jsem musel najít místo, kde bych skutečně něco dokázal.
Opravdové investování s dopadem.
Neříkám, že léčíme rakovinu…
jenže vlastně docela ano.
Aspoň se tedy snažíme.
Tyhle firmy nás zajímají.
Henry Ford. Steve Jobs. Elon Musk.
Oni neměli sen vydělávat.
Oni chtěli změnit budoucnost k lepšímu.
Peníze získali za to, že měli pravdu.
Takže jestli vám to zní lákavě, promluvme si.
Přihlášky jsou online.
Děkuju vám.
Podle mě na to skočili.
Věř nebo ne, já patřím mezi ty dobráky.
Dobrácký investiční bankéř?
Neboj, jsi mnohem menší trapák, než jsem myslela.
Fajn. Hele, byl to náročný den.
- Nedáš si margaritu… - Beru Jacka s colou.
Ale no tak!
Vážně? Kočka z Georgie?
Proč je tomu tak těžký uvěřit?
Protože si tě neumím představit jako debutantku s čelenkou,
kapitánku roztleskávaček.
Protože jsem nebyla, jasný?
Čelenky jsou pro princezny. Já byla královna plesu.
Měla jsem korunu.
A jo, můj kotoul vpřed je v Cobb County legendární jako roztleskávání.
- Mockrát díky. - To mi budeš muset ukázat.
Tak to uvidíme.
Zdá se, žes měla vystaráno.
- Muselo být těžký odejít. - Zase tak těžký ne.
Měla jsem zásuvku s výbavou.
Ale bylo v ní víc než jen výšivky
a výstřižky svatebních šatů z Modern Bride a Vogue.
Těch jsem taky měla spoustu, ale já nevím, prostě jsem chtěla víc.
To nestačilo. Víc než ostatní holky. Už odmala.
Nezkrotný apetit.
Proto jsem potřebovala velký město.
Větší než New York není.
Chtěla jsem dobrodružství. Bláznivý noci ve městě.
A jak ti to vychází?
Sama nevím.
Georgie nebyla dost…
ale New York je možná trochu moc.
Přesně vím, jak to myslíš.
Tak jsem si pořídil dům na venkově v Connecticutu.
Páni, hezký.
Trávím tam víkendy.
Ale poslední dobou mám nutkání
se tam odstěhovat nadobro.
Ve městě je těžký založit rodinu. Takže…
Byl tak zatraceně dokonalý. Čekala jsem, kdy to přijde.
- Coopere? Co tady děláš? - „A je to tady,“ říkala jsem si.
- Ahoj! Jak se máš? - Tohle se fakt zdá,
že to přišlo.
Em, seznam se s Billie.
- Zkráceně Wilhelmina? - Jo!
- Jenže nepřišlo. - Máš štěstí.
S Cooperem nikdy nic nepřijde.
- Co maminka? - Má se bezva!
S ním už nic nepřijde.
Co vidíš, to dostaneš.
- Znám skvělého fyzioterapeuta. - Jsi milá. To by ráda.
„Tohle je ten typ, který se provdá za Coopera,“ říkala jsem si.
Chytrá, veselá.
Kdyby se vyspala s půlkou Manhattanu jako já,
určitě by to nevytrubovala.
Tak jo, měj se.
- Tvoje bývalá. - Dobře. Jo.
Chvíli jsme spolu chodili. Ale vzala si bezva kluka.
Byl jsem jim dokonce na svatbě.
- Vážně? - Jo.
Ty se s bývalými nepřátelíš?
Ani moc ne.
Teda chci říct, že…
Byl jeden jménem Brad, ale nevyšlo to. No nic.
Bavme se o tobě!
A bylo to.
V tu chvíli jsem si řekla, že jednou zavřu tu svou upovídanou pusu
a hodím za hlavu všechno,
co se stalo s Bradem a ostatními nezdařenými vztahy.
Já nevím. Chceš si dát něco k jídlu?
- Jo. Jo? - Tak jdeme.
Říkala jsem si, že jednou mu řeknu všechno, aby to viděl.
Ale dny plynou a naplňuje nás takové štěstía toliklásky.
Proč to riskovat?
Greenwich. Stanice Greenwich.
Mami!
Ahoj, broučku.
Ahoj, miláčku.
Mě nechytíš!
Ne!
Já tě chytím. Tentokrát tě chytím! Mám tě.
A já tě ulechtám!
Za to půjdeš hlavou dolů.
Ahoj, broučku!
Pojď ke mně, kámo.
Tady je můj kluk!
Stýskalo se mi. Cos dnes dělal?
S Olgou jsme udělali těžítko.
Udělali jste těžítko? To jako vážně?
Tak běž pro něj, kámo! Chci ho vidět. Upaluj.
- Ahoj. Jak se máš? - Ahoj.
Kde je Ellary?
Ona… Spinká. A asi bude spinkat až do rána.
Nevím, má to teď nějaké rozhozené.
Já…
Něco pro tebe mám.
Potřeboval jsem trochu pomoct.
Šel jsem tam sám, ale slečna prodavačka mě nasměrovala.
Doufejme.
Co je to?
Rozepni to.
Snad se ti líbí.
Kvůli tomu, cos četl?
Coopere, to je…
Zkus si je.
Dobře. Určitě mi padnou.
- Jsou nádherné, ale… - Obleč si je.
Protože tě vezmu ven.
Dnes večer.
Broken Social Scene mají možná v Capitalu tajný koncert,
já nevím.
- Mělas je ráda, ne? - Měla, jo.
Pořád mám, ale už jsem poslala Olgu domů.
Byla tu celý den.
Už jsem mluvil s Devonem, Trina přijede hlídat děti
a my vyrážíme ven.
Jako za starých časů.
Běž se odsát.
Jdeme na to.
Dobře.
Tady je.
Tuhle holku si pamatuju.
Neměla udělátko na baterky v barvě zvratek,
které z ní šestkrát denně vysávalo život, ale ten make-up je super.
To holka si hodně užívala.
Taky měla často malér.
Tu holku jsem milovala.
A on taky.
Našel mě hned druhý den ráno po našem seznámení.
Patří to mezi velké debaty v moderní psychologii,
efektivnost tradiční monogamie.
Profesor Sumner nám řekne, že monogamie je optimistická,
nerealistická a že se, upřímně, těžko dodržuje.
Sumner bude také citovat studie…
podle kterých jsou jen tři procenta savců…
sociálně monogamní a že sexuální monogamie…
v živočišné říši prakticky neexistuje.
A na to já říkám…
že nejsme zvířata.
A přijmout pouhý biologický řád je nejen pošetilé…
ale i nebezpečné.
Tak jo, výborně. Dnes bychom tímhle skončili.
Díky, vážení.
Co tady děláš? Jak jsi mě vůbec našel?
Tys odešla.
No a?
Ženy z mého bytu obvykle neodcházejí.
Až když je požádám.
Měla jsem práci. Plný den studijních a přednáškových hodin.
Takže ty seš…
Seš docela terno.
Hele…
- ten včerejšek byl… - Úžasný.
Nečekaný.
Vyčerpávající?
- Nezodpovědný. - Divoký.
Říkals mi, ať ti věřím, ale…
pravda je, že nevěřím.
Nemám k tomu důvod.
Jasně, nezavraždils mě.
Za to mimochodem díky. Ale stejně tě neznám.
- A chceš? - No tak.
Co začne takhle žhavý, brzy dohoří.
Tak co kdybychom si ušetřili čas a trápení?
Co ty na to, „kámo“?
Říkám ne.
Co myslíš tím „ne“?
Já nechci.
Začalo to dávno před tím bazénem…
v autě.
Ty…
Tys mě viděla.
Úplně odhalenýho. Věci…
který lidem neukazuju.
A já vidím zase tebe.
Řeklas mi na to všechno ano, protože jsi chtěla.
A myslím, že chceš říkat ano pořád.
Dělat všechno.
Zkoušet všechno.
A to může někoho vylekat.
Ale mě ne.
Se mnou zažiješ jízdu…
Hezky tady dole…
No teda, ukaž se.
Tohle není tvůj normální úterní večer.
- Vypadáš božsky. - Fakt?
- Líbí se ti to? - Jo.
Myslím, že jo.
Vypadáš jako princezna, mami.
- Pojď sem! - Obejmi maminku.
Pojď sem, zlatíčko.
Poslouchej Trinu, ano?
Jdi spát, až řekne, a měj nastražené ucho kvůli sestřičce.
Mám tě ráda. Utíkej.
Mockrát díky, žes přišla tak narychlo.
Potěšení je na mojí straně,
ale na konci večera to asi nebude pravda.
Bav se.
Užij si svého muže. Ano?
Můžeme?
Jdeme na to.
Jo, je to velký požadavek.
Je to trojnásobek naší běžné investice.
A oni mají ty peníze už od fúze.
Možná nejsou připraveni je utratit…
Coopere.
Budeme někdy mluvit o dnešním ránu?
O tom, cos četl?
Dnes se budeme bavit.
Půjdeme za školu života. To přesně budeme dělat.
Tak jo.
Jsme tady.
- Přinesu pití. Jo? - Dobře.
Dnes to vidím na Jacka s colou. Fajn.
Nával lásky.
To je ono.
Ten pocit si pamatuju.
Pravda je, že se těžko zapomíná.
Tak jo, co se děje?
Jedeme někam, kam nás tvůj černý obludný žrout benzinu nedostane?
Jo, dá se to tak říct.
Co to sakra děláš?
Pojď.
Ne! To mě ani nehne.
Pospěš si.
Za sedm minut přijede další vlak a věř mi,
že mě tu nechceš, až dorazí.
Dobře, já… tě nechci tam dole vůbec.
Pojď. Polez.
Promiň.
Nejlepší cesta ven je skrz.
Brade!
- Přestaň. - Víš, že chceš. Pojď.
Poslyš, řekni ano.
Nedovolím, aby se ti něco stalo.
Proboha. Tak teda jo.
Doufám, že sakra víš, co děláš.
Chodil jsem sem jako kluk. Jo.
Když se to podělalo.
Jak podělalo?
Představ si samotnýho ztrápenýho osmiletýho kluka na Manhattanu.
- Tak tys vyrůstal v New Yorku? - Jo, chvíli.
Než šli naši od sebe.
Máma mě vzala zpátky domů.
Tady je to dost drsný.
- Ty ses nebál? - Ne.
Strach je relativní.
- Říkals sedm minut! - Jo, plus minus.
- Chci jít zpátky! - Ne, to ne.
- Jo, chci! - To nestihneš.
- Jede sem sakra vlak! - Tak si musíme pospíšit!
- Říkal jsem, že to dáš! - Ne!
Ne, poslouchej mě, Brade!
Pojď!
Co ty na to?
Jo!
Ale nemám myslet na něj.
Hej.
Poslyš. Coope. Tohle možná byla chyba.
- O čem to mluvíš? - Pojďme do Oyster House.
Dáme si něco k pití, třeba něco k večeři.
Dámy a pánové, Broken Social Scene!
Není to zase tak bůhvíco, je to v pohodě.
Vážně. Dobře?
- Pojď. - Ne.
Zůstaneme tady.
Budeme tancovat.
Ty chceš tancovat?
- Tancování nesnášíš. - Jo, ale s tebou chci.
Proto svého manžela miluju.
Tuhle písničku žeru!
Je strašný lhář,
strašný tanečník, ale zlatíčko.
Ne, říkám ti, že těm holkám ses líbil.
Slyšela jsem je na toaletě: „Sexy vyšňořenej taťka.“
- Proboha. - Ale no tak. To přesně seš.
- Coope. - Co je?
- Co děláš? - Nevím.
Co dělám?
Co se děje?
- Coopere, čí je to dům? - Nemám ponětí.
Cože?
- Co to… - Tudy.
Co to děláš?
- Kam jdeš? Co se to děje? - Uvidíš.
To ujde, ne?
Tihle lidé měli evidentně nehoráznou hromadu peněz.
Takže asi měli nejmodernější zabezpečovací systém jako v Hunger Games
s neviditelnými lasery a ochromující mlhou.
Ale bylo už pozdě.
Už jsem byla ochromená.
Tihle zlobiví kluci mě hrozně baví.
Což teď Cooper všechno ví.
Proboha.
Coopere, ne.
- Jo. - Ne.
Jo.
Pojď.
Tohle dělá miláček, když si přečte váš deník.
Nenaštve se.
Pustí se do práce
a snaží se vám dát, co chcete.
Co vám váš nemožně sexy bývalý přítel dal před deseti lety.
Bože můj.
To je pohled.
Moc tě miluju.
Miluju tě.
Ty jsi ten, koho chci.
Návod k použití.
To pro něj byl můj deník.
A probůh, ten se tedy uměl řídit návodem.
Hej! Co sakra děláte v mém bazénu?
Sakra!
- Sakra! - Spadla ti bota!
Běž! Nezastavuj! Utíkej!
Hej! Co to sakra děláte?
Je to můj klient. Měl být v Singapuru.
Kruci, Coopere.
- Policie. Proboha. - To vidím, díky!
- Tak jo. Nezastavíme? - Drž se.
- Možná bychom… - Drž se.
Co to děláš?
- Jsme v pohodě. - Tohle už je moc.
- Prosím! - To zvládneme.
- Billie, nech to na mně. - Bože!
- Drž se! Jo! - Ne!
Jo! Drž se, to zvládneme!
Bože můj.
- Sleduj! - Ne!
Coopere!
Tak to nevím!
Setřásli jsme je!
To mě podrž!
- Co to bylo? - Zlato! Pojď sem.
- To ne! - Ne…
To se podívejme.
Co se vám dvěma stalo?
Mockrát díky.
Děti byly jako andílci.
Zavolej kdykoliv.
Dobrá práce, kanče.
Měla bych nakojit Ellary. Nebo odsát…
Žádný problém.
Počkám na tebe v posteli.
Hodná holčička.
Ahoj, čekám, až zavoláš.
Jak to šlo s Coopem? Zabil tě? Je po tobě?
V tom nejlepším smyslu slova!
Neuvěříš, co Cooper udělal s tím, co si přečetl.
Poslouchej.
Drsňák.
Holka! Objevilas svatý grál behaviorálních modifikačních technik.
To je téma pro Oprah. Bestseller podle New York Times.
Chceš to? Je to jen tvoje.
A půjdu s tím do banky.
Chlapi říkají, že nám do hlavy nevidí.
No. Teď možná už jo.
Půjdu do Good Morning America.
Řeknu Robin Robertsové, jak si ženy zachrání manželství
podprahovou manželskou biblioterapií.
Zkráceně to nazveme PMB.
Tímhle mi zajistíš definitivu a Audi R8.
Nemáš zač.
Hele, užij si zbytek noci.
- Ozvu se ti. - Brzy.
Ahoj.
Miláčku můj.
Ahoj.
- Je ti dobře? - Jo, skvěle.
- Hned přijdu. - Dobře.
Chceš další podrobnosti, nemravo?
Ano, prosím.
Co si sakra myslíš, že mi voláš?
Upřímně to chci udělat už dlouho.
Osm let se na tebe snažím nemyslet.
Teď jsem v prdeli.
Já nemůžu.
- Můj manžel. - Billie.
Řekni mi, že na mě nikdy nemyslíš…
a už ti nikdy nezavolám.
Já… Nemyslím.
LHÁŘKO.
Sakra.
Překlad titulků: A. M. Kroulík Frimlová