EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det fanns en tid i mitt liv då jag kände mig fri.
Och världen var full av möjligheter.
Speciellt han.
Hej, pojkvän.
Hej.
-Vänta, vad gör du? -Vill du att jag ska sluta?
Eller ska jag fortsätta?
Ja.
Det var tider det.
Folk säger att man inte vet när man har dem, men jag visste.
Du tar kål på mig.
Vet du det?
Bästa kvällen i ditt liv?
Ja, gärna.
Jösses.
Du tar kål på mig.
Vet du det?
Ja.
Och nu ser dagarna ut så här.
Och allt är så annorlunda.
Mamma, du sa att du gav henne mat.
Jag matar henne.
-Nej, du sover. -Okej.
Vet du vad? Jag somnade i en sekund.
-Vad behöver du? -Jag vill visa dig en sak.
Vill du visa mig nåt?
Vad vill du visa mig?
Kom igen, mamma.
Okej, jag kommer.
Hudson?
Vad…?
Vad har du där, älskling?
Titta, mariposa.
Jösses!
Älskling.
Du kan inte behålla honom så där. Du måste släppa honom.
Det är en flicka.
Okej. Okej, då. Men ändå.
Och hon är min. Jag älskar henne.
Jag vet, raring. Men hon kan inte andas där inne.
Och hon kommer att dö om du inte släpper ut henne.
Kom hit. Följ med mig.
Vi går och sätter oss.
Kom hit, min ängel.
Då så.
Titta på barnet.
Okej, nu.
Jag har en idé.
Få se åt vilket håll hon flyger, okej?
Söderut antagligen. Ja?
Hundratals mil för vintern.
Där är den!
Vinka till henne.
Hej då, fjärilen!
Småttingar! Var är mina barn?
Var är mina barn? Kom hit, kompis!
Kom igen nu. Var är de? Kom hit, kompis!
Oj, du är så gigantisk och söt.
Jag kan knappt bära dig!
Jag har saknat dig, kompis.
Där är hon. Där är min vackra flicka.
Ja. Hej, raring.
Se på dig.
-Hej. -Hej!
Jag skulle klä på mig nån gång, jag svär. Jag bara…
Det är inte så viktigt.
Okej. Jag ska skynda mig och klippa gräset innan matchen börjar.
Just det.
-Är du okej? -Ja.
-Allt är bra. -Huddie!
Min man är lika vacker på insidan och utsidan.
Vänta på mig.
Jag har aldrig sett honom titta på en annan kvinna.
Jag har aldrig kommit på honom med en lögn.
Så vad är problemet?
Gud, det har varit så galet på jobbet.
Du har ingen aning.
-Verkligen? -Ja.
Jag menar, det är ju total galenskap efter fusionen.
Alla försöker bara få en position-
-och alla försöker visa upp sig för den nya chefen.
Men hon är ju toppen. Hon är…
Hon vill expandera internationellt.
Hon vill göra allt jag har velat göra,
bara på, jag vet inte, en mycket, mycket större skala.
Ja.
Folk svärmar, men hon ser mig, jag känner det.
Vad är det?
Ingenting.
Jag saknar dig bara.
Ursäkta mig.
Okej, och det är hon.
Min nya chef.
Kom igen nu. Har du lyssnat på mig?
-Just det. -Francesca, hej!
Hur mår du?
Problemet är att Cooper Connelly är gift med mig.
Och innan jag träffade honom
hade jag vridits runt i minst 73 procent av positionerna i Kama Sutra.
Vilket vi alla borde.
Det fanns rika killar.
Fattiga killar.
Tatuerade killar.
Killar som bara flög förbi.
Och alla andra typer av stygga läckerbitar man kan tänka sig.
Vi pratar i morgon och bestämmer en tid, sen diskuterar vi.
Okej, bra. Tack. Vi ses då. Hej då.
Hon älskar mig.
Vem gör inte det?
Så varför gifta sig med nån med så hög moral?
På grund av dem, ärligt talat.
Jag ringde inte tillbaka av en anledning!
-Jag träffar många kvinnor. -Öppna dörrjäveln, Billie!
Herre…
Du uppskattade aldrig nåt av det jag gjorde.
Hallå?
Mina nerver var så jävla sabbade när jag träffade Cooper
att mitt hjärta gick på ångor.
Och stabiliteten och förnuftet han erbjöd
var en lindrande salva för min brända själ.
Jag glömmer aldrig första gången han tog med mig hit.
Det är ett Algonquin-ord: "Connecticut."
"Den långa tidvattenflodens land."
Jag har alltid älskat det.
Där är hon.
Vad tror du om det? Ja?
Det är som om han hade väntat på mig. På oss.
Japp!
Jag kan inte låta dig släpa in snö i huset, eller hur?
Herregud!
Han lagade en otrolig måltid åt mig.
Jag menar, kom igen.
Hur kunde man låta bli att bli kär i honom?
-Får jag? -Ja.
Trevligt att äntligen träffas.
Jag har hört så mycket om er. Jag gillar er dotter. Uppenbarligen.
-Vi också. -De flesta dagar i alla fall.
Mamma.
-Hon skämtar. -Eller inte.
Du får se.
Cooper är en sån som faktiskt gillar middag med svärföräldrarna.
Det här är North Station.
Ma'am. Du kan väl sätta dig här?
Han reser sig på tåget, oavsett hur många platser som är tomma.
Ja?
-Ha en bra dag. -Och lyckas på nåt sätt
vara den stiligaste och ödmjukaste mannen i varje rum.
Jag trodde aldrig att jag skulle lämna Morgan Stanley för att bli en av de goda.
Men Cooper sög in mig med sitt "förändra världen"-ståhej.
Och tandvårdsförsäkringen är inte så illa heller.
-Men vi har haft ett stort år. -Det har vi.
Stor risk, stor belöning, så grattis till dig.
-God jävla jul. -Tack, kompis. Jag uppskattar dig.
Han är min favoritperson.
Jag vill att vi ska leva hundra år och dö i exakt samma ögonblick.
Krysta!
Där är han!
Hej, kompis!
Hej!
Jag vet. Okej, gå till mamma.
Hej, kompis!
Hej där.
Herregud.
Och jag vill att våra själar hittar varann på andra sidan så fort som möjligt
så att vi kan bli kära och göra fler barn och göra om det igen.
Jag vill också att han knullar skallen av mig.
Är det så mycket begärt?
Hej.
Hade du inte… Nej, nej! Stoppa honom!
Ursäkta. Har inte du tjejkväll i kväll?
Jo, men du vet…
Jag kan komma för sent.
-Okej. -Okej.
Okej.
Åh, ja.
Det är så skönt. Det känns så bra.
Så bra.
Mår du bra?
Ja.
Ja, nej, sluta inte. Sluta inte. Fortsätt.
-Okej. -Fortsätt.
Okej.
Fan också.
Jag är ledsen, älskling.
-Jag är så trött. -Ja.
Okej Vänta lite.
-Vänta lite. -Okej.
Åh, ja.
Det är skönt.
Det är skönt. Ja.
Det är skönt.
Åh, ja.
-Cooper! -Vad?
-Förlåt. Jag ber om ursäkt! -Bara… Okej, bara hämta vibratorn.
-Verkligen? -Ja.
-Är det okej? -Ja.
Okej.
Det har gått 18 månader sen Cooper slickade mig.
Jag drev ut en hel människa ur min kropp på halva den tiden.
Herregud.
Herregud!
Nej.
-Vill du att jag ska… -Det är ingen fara.
Glöm det.
Det har inte alltid varit så här.
Hej.
Jag älskar dig, Billie.
Cooper.
Men sen får man ett barn, och sen ett till.
Jag brukade acceptera Coopers avtagande passion som bevis.
Så går det när man växer upp, gifter sig och hamnar i en rutin.
Men nu är jag utsvulten.
Nu skriker jag åt honom inifrån mitt huvud och försöker få honom att känna nåt.
Mamma. Du pussade mig inte godnatt.
Det gjorde jag.
Du tittade inte till mig.
Det gjorde jag, älskling. Det gjorde jag.
Kom hit.
Kom hit, raring. Kom hit. Kom igen.
Så där ja.
Ja.
Det är min stora pojke.
Okej.
Du är okej, raring.
Du är okej.
Du är så vacker.
Vad är det för fel?
Inget, raring.
Jag är okej.
-Gråt inte, mamma. -Jag är okej, raring.
Det är ingen fara.
Jag älskar dig, mamma.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, raring.
Jag vill att du stoppar om mig när du är klar.
Hej, gullet!
-Är du vaken än? -Ja.
Det dumma bandet har inte ens börjat
och jag är för besatt för att ge upp, åka hem, få en ordentlig natts sömn
som vilken vuxen kvinna som helst
som måste kliva ur sängen kl. 07.00 och gå till jobbet.
Varför är du vaken?
Jag kan inte sova.
Har Cooper någonsin strypt dig?
-Annars måste han göra det. -Herregud.
Du har träffat Alex igen.
Brukade inte ett av dina ex göra det?
Inte med flit!
Raring. Du måste kvävas.
-Var det så bra? -Ja, det var det.
Vi kanske borde gifta oss.
Han kan strypa mig i sju till tio år.
Jag älskar att erotisk asfyxiofili är vad som krävs
för att få Sasha Snow att stadga sig.
I sju till tio år. Vi behöver inte överdriva.
Så, tjejen. Vill du berätta vad som verkligen pågår?
Jag…
Jag känner mig annorlunda.
-Du är annorlunda. -Nej, jag menar…
Jag känner mig inte som mig själv. Det känns som…
Jag känner mig som en urvattnad fru-mamma-version av mig själv. Och…
…jag…
Jag är bara inte säker på att det är den jag ska vara.
Herregud. Du måste tillbaka till jobbet.
Du har för mycket fritid.
Jag kan inte.
Cooper och jag kom överens om att jag skulle vara med barnen.
-Snälla. Var ska jag börja? -Jag ville ha den här tiden.
Jag trodde att jag skulle älska det. Och det gör jag, men…
Det räcker inte. Det är okej. Du kan säga det.
Jag bara… Jag vet inte.
Jag har tänkt mycket på…
…honom.
-Vem då? -Kom igen, Sash.
Skämtar du med mig?
Sabba inte din underbara familj.
-Det ska jag inte. -Cooper är en bra kille.
Jag vet det!
Uppskatta för en sekund vilken tur du har som har hittat honom.
Hur många miljoner kvinnor som skulle döda för det du har.
Jag vet. Eller hur?
Men jag kan inte sluta tänka på hur det var förr.
-Med Brad? -Med mig.
Jag var annorlunda.
-Jag vet inte vad som hände. -Tjejen!
Du sa ja, flyttade till villaförorten, skaffade barn.
Det var det här du önskade, B. Det var ditt val.
Jag vet.
Jag vet att Cooper är utmattad.
Jag är också utmattad, men jag bara…
Jag behöver känna det igen.
Vad då?
En liten del av den magiska…
…sammankopplade kärleksbubblan.
Du vet? Det var bara… Det var en sån kick!
-Hur går det? -Hej.
Sash, är du… Lyssnar du ens på mig?
Ja. Nu lyssnar du på mig, okej?
Brad var en sexig jävel.
Men den sortens kärlek är nyckfull.
Den gör ont, förråder och är ohållbar i längden.
Det du har med Cooper kommer att hålla hela vägen.
Ja, jag vet. Jag vet det i mina celler, jag vet det i min jävla själ.
Bra.
Vad ska du göra, då?
Jag vet inte.
DET VAR INTE ALLTID SÅ HÄR… MEN SEN FÅR MAN ETT BARN, SEN ETT TILL…
Kärlek är en drog.
Det sägs så, eller hur?
Dopamin, oxytocin, adrenalin.
Men jag kan få den känslan igen.
Varje gång jag blundar
och går tillbaka till en av de nätterna känner jag det.
Det är inte en svårfångad kick jag jagar.
Det är på riktigt. Och det var ett helt annat jag.
Tjejen.
Du gjorde dig till en gudinne-Barbie och jag diggar det!
Sasha Snow är smart som fan.
Den enda av oss som faktiskt blev klar med sin doktorsexamen,
och nu är hon en tjusig psykologiprofessor på vårt alma mater.
Hon är också den vildaste,
minst ursäktande kvinna du någonsin kommer att träffa.
Och all den vildheten förde oss till centrum
nästan varje lördagskväll på Ludlow Street Cafe
och den ena vilda sångaren, trummisen eller basisten efter den andra.
LUDLOW STREET CAFÉ PRESENTERAR KOSSI
Men hej.
-Tror du att du är värd det? -Ja, tack.
Förlåt.
Jag går nu.
Du…
Är du okej?
Du är fantastisk.
Hallå!
Mår du bra?
Ja, absolut. Jag är typ hundra kvarter hemifrån.
Vi ses senare. Jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Lägger du handen på mitt huvud igen biter jag av den.
Inga problem.
Du är en jävla gudinna.
Låt mig dyrka vid din tron.
Du.
Gillar du stygga pojkar?
Ja, verkligen. Säg till om du hittar nån.
Dra åt helvete.
Hallå!
Låt henne vara.
Här. Gå och ta nåt att äta.
Gå!
Det här är rena skiten.
Är du Billie?
Din vän sa att du kunde behöva skjuts.
Är du med i bandet?
Ja. Nåt i den stilen.
Bilen står där borta om du vill.
Om inte…natti natti.
Vänta.
Har du en bil?
I staden? Okej… Ingen kör i stan.
Hur hittar du parkering eller rättfärdigar kostnaden?
För miljön, till att börja med? För att inte tala om…
Vill du ha skjuts eller?
Okej, så du är inte med bandet. Du är inte direkt någon roadie.
Inte direkt, nej. Jag har ett skivbolag som försöker signera dem.
Äger du ett skivbolag?
Och den här bilen, ett ställe runt hörnet, den här jackan, de här stövlarna.
Men det är i stort sett allt.
Tycker du att han är bra? Kossi?
Det är därför du fjäskar för honom så här genom att göra hans tjej en tjänst.
Vem, Sasha?
Hon är svår att säga nej till.
Men du kör hem hennes vän, vilket betyder att han har inflytande.
Ja, men han borde inte vänja sig
och inte du heller, för chaufför är inte min grej.
Förstått.
Hon är en god vän.
Att tänka på dig mitt i…
Ja.
Hon är… Hon är bäst.
Vi var rumskamrater som doktorander på Columbia.
För vad då?
-Psykologi. -Fan också.
Bäst jag håller käften nu.
Du kanske skulle börja läxa upp mig om min elaka mamma och hur
mycket bättre anpassad jag skulle vara om hon bara hade hållit om mig mer.
Fan.
Är det vad du tror?
Jag tror att du gillar fina grejer för antingen växte du upp med eller utan dem.
Och du har ett skivbolag så jag antar att du hade ett försprång.
Men du hittade till Big Apple.
Du stannade inte kvar för att ta hand om familjens kiwigård.
Så det är en klassisk "fan ta dig" till mamma eller pappa,
men med det där håret och ringarna antar jag
att du inte hade problem med din feminina sida.
Så kära pappa är det då.
Hur lyckas jag?
Vill du ta en drink?
Javisst. Har du nån plats i åtanke?
Ja.
Hos mig.
Bara jackan och stövlarna, va?
Jag gillar fina grejer.
Du sa det själv.
Och du har en scen i vardagsrummet.
Jag har ett skivbolag.
Ja, ibland vill jag att mina killar ska spela här.
-Den här stan är galen. -Ja.
På bästa möjliga sätt.
Låt mig gissa.
Iowa?
Snälla.
Ohio?
Georgia.
Ingen dialekt?
Inte nu längre.
Du vet, när jag var liten…
…brukade jag drömma om att bo i New York.
Jag trodde aldrig att jag skulle göra det, men nu när jag är här…
Jag vet inte.
Jag vill aldrig åka härifrån.
Det finns en massa rikt folk här.
Det finns många sabbade människor också, så du får fullt upp.
Jag vet inte. Jag gillar ju att hjälpa folk, men…
…jag vet inte om jag faktiskt gör det.
Det tror jag att du gör.
Jag är ganska säker på att du gör det varenda jäkla dag.
Jag vill visa dig en sak.
Du sa att du gillar New York.
Jag tyckte att du förtjänade att se henne så här.
Jag menar, det här… Det här är…
Det var inte så här jag trodde att kvällen skulle sluta.
Kvällen är inte slut än.
Det är galet, men jag började tro att det här kunde bli mitt liv.
Jag bad att det aldrig skulle bli nåt annat än det här.
Du.
Jag har dig.
Lita på mig.
Jag vill göra det.
Jag borde inte ha gjort det. Men det gjorde jag.
Jag litade helt på honom.
Och så småningom litade han på mig också.
Intensiteten i våra samtal…
…var berusande.
Jag fick en kick av att jag var den enda på jorden
som fick se vad som fanns under hans stenhårda skal.
Jag hade en vision om vem jag kunde vara.
Vilka vi kunde vara…
…tillsammans.
Sanningen är att jag saknar det.
Och honom.
Jag saknar honom.
Så jäkla mycket.
Cooper.
Vem fan är du?
Är det vad du vill?
Ja.
Nej.
Nej. Nej, nej.
Nej, nej. Fortsätt. Fortsätt, sluta inte. Sluta inte.
Ja!
Du är min, Billie.
Du är min.
Och glöm inte det.
Ja!
Jag måste till jobbet.
Olga, hej.
Jag vet att det är sista minuten.
Men kan du komma och passa barnen idag?
Ja. Tack ska du ha. Tack så mycket.
Billie!
Hej!
Ska du också in till stan?
Vi skolkar, ska till Radio City.
Du borde komma.
Jag är ledsen, men jag kan inte.
-Jag ska ha… -Herregud, raring!
Vad är det?
Min mamma är…mycket sjuk.
Jag är så ledsen.
-Nej, jag är ledsen. -Det är okej.
-Låt oss hjälpa dig. -Nej. Det kan du inte.
Ha det så trevligt.
-Vem är det? -Det är jag.
Okej, släpp in mig!
Billie.
-Vad fan håller du på med? -Jag vet inte.
Jag vet inte.
Okej, jag behöver en drink.
Herregud. Jag bara…
Jag svettas.
Och mitt hjärta.
Jag kan inte andas och jag känner att... Jag inte vet.
Som om jag bara behöver…
Okej.
Okej, saken är den…
Billie, vänta.
Jag vill åka hem.
Undertexter: Thomas Ouchterlony