‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎A fost o vreme în viața mea ‎când mă simțeam liberă.
‎Și lumea era plină de posibilități.
‎Mai ales el.
‎Bună, iubitule!
‎Bună!
‎- Stai, ce faci? ‎- Vrei să mă opresc?
‎Sau să continui?
‎Da.
‎Aia viață!
‎Lumea spune că nu o apreciezi ‎când o trăiești, dar eu am apreciat-o.
‎Mă omori.
‎Știi?
‎Cele mai frumoase momente?
‎Da, te rog.
‎Iisuse…
‎Mă omori.
‎Știi?
‎Da.
‎Iar acum asta e viața.
‎Și totul e foarte diferit.
‎Mami, ai spus că-i dai de mâncare.
‎Asta fac.
‎- Ba nu, dormi. ‎- Bine.
‎Să știi că am adormit doar o secundă.
‎- De ce ai venit? ‎- Vreau să-ți arăt ceva.
‎Vrei să-mi arăți ceva?
‎Ce vrei să-mi arăți?
‎Vino, mami!
‎Bine, vin!
‎Hudson?
‎Ce…?
‎Ce-ai acolo, scumpete?
‎Uite, ‎mariposa.
‎Ia te uită!
‎Dragul meu…
‎Nu-l poți ține așa, scumpete. ‎Trebuie să-i dai drumul.
‎E fetiță.
‎Bine, dar tot trebuie să-i dai drumul.
‎Și e a mea, o iubesc.
‎Știu, scumpete, ‎dar nu poate respira în borcan.
‎O să moară dacă nu-i dai drumul.
‎Haide, vino cu mine!
‎Să stăm jos.
‎Vino încoace, îngeraș!
‎Bun…
‎Ia uite ce scumpete!
‎Ia să vedem…
‎Am o idee.
‎Haide să vedem ‎în ce direcție zboară, bine?
‎Probabil că înspre sud.
‎Mii de kilometri ca să ierneze.
‎Uite-o!
‎Fă-i cu mâna!
‎Pa, fluturaș!
‎Prichindeilor! Unde sunt puii mei?
‎Unde sunt? Vino încoace, flăcău!
‎Unde sunt? Vino!
‎Doamne! Ești uriaș și simpatic!
‎De-abia mai pot să te ridic!
‎Mi-a fost dor de tine.
‎Uite-o și pe frumoasa mea.
‎Bună, dulceață!
‎Uită-te la tine!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Pe cuvânt că urma să mă îmbrac ‎la un moment dat, dar…
‎Nu contează.
‎Eu o să tund peluza ‎înainte să înceapă meciul.
‎Da.
‎- Te descurci? ‎- Da.
‎- Totul e în regulă. ‎- Huddie!
‎Soțul meu e un om superb la interior ‎și la exterior.
‎Așteaptă-mă!
‎Nu l-am prins niciodată ‎uitându-se la altă femeie.
‎Nicio măcar cu o minciună ‎nu l-am prins vreodată.
‎Și atunci care e problema?
‎Doamne, Billie… La muncă e nebunie curată.
‎Habar n-ai.
‎- Chiar așa? ‎- Da.
‎E haosul de după fuziune.
‎Toți se luptă pentru un post bun
‎și vor să iasă în evidență ‎în fața noii șefe.
‎Și e excepțională tipa.
‎Vrea să ne extindem la nivel internațional ‎și să facă tot ce mi-am dorit și eu,
‎dar la scară mult mai mare.
‎Da.
‎Oamenii roiesc în jurul ei, ‎dar sunt sigur că m-a remarcat.
‎Ce e?
‎Nimic.
‎Mi-e dor de tine.
‎Îmi cer scuze.
‎Ea e.
‎Noua mea șefă.
‎Ai ascultat ce ți-am spus?
‎- Da… ‎- Bună, Francesca!
‎Ce faci?
‎Problema este ‎că Cooper Connelly e însurat cu mine.
‎Înainte să-l cunosc,
‎m-am contorsionat în cel puțin ‎73% dintre pozițiile din Kama Sutra.
‎Cum ar trebui să facem toți.
‎Au fost tipi bogați.
‎Tipi săraci.
‎Tipi tatuați.
‎Tipi în trecere.
‎Și orice alt fel de băieți răi ‎și delicioși v-ați putea imagina.
‎Vorbim mâine, stabilim o oră ‎și apoi discutăm.
‎Super! Mersi! Ne vedem atunci. Pa!
‎Mă iubește.
‎Cine nu te iubește?
‎De ce m-am măritat cu un puritan?
‎Sincer? Din cauza lor.
‎Am avut un motiv bun să nu te sun!
‎Mă văd cu multe femei.
‎Deschide naibii ușa, Billie!
‎Să fiu…
‎N-ai apreciat niciodată ‎nimic din ce-am făcut!
‎Alo?
‎Când l-am cunoscut pe Cooper, ‎eram cu nevii la pământ
‎și cu inima ferfeniță.
‎El mi-a oferit stabilitate și normalitate,
‎un adevărat balsam ‎pentru sufletul meu pârjolit.
‎Nu o să uit niciodată ‎când m-a dus prima oară la el acasă.
‎„Connecticut” e cuvânt algonquin.
‎„Tărâmul râului lung și învolburat.”
‎Mi-a plăcut întotdeauna.
‎Iat-o!
‎Ce părere ai? Îți place?
‎E ca și cum m-ar fi așteptat pe mine. ‎Pe noi.
‎Așa!
‎Nu te las să bagi zăpadă în casă.
‎Doamne!
‎Mi-a gătit o mâncare incredibilă.
‎Pe bune…
‎Cum să nu te îndrăgostești de tipul ăsta?
‎- Îmi dai voie? ‎- Da.
‎Mă bucur să vă cunosc!
‎Am auzit multe despre voi. ‎Sunt un mare admirator al fiicei voastre.
‎- Și noi. ‎- De cele mai multe ori.
‎Mamă!
‎- Glumește. ‎- Sau nu.
‎O să vezi tu.
‎E genul de tip căruia îi face plăcere ‎să ia cina cu părinții tăi.
‎Stația North!
‎Doamnă! Luați loc aici!
‎Stă în picioare în tren, ‎indiferent câte locuri libere sunt.
‎Vă ajut?
‎- O zi bună! ‎- Și, nu știu cum,
‎reușește să fie cel mai arătos ‎și modest bărbat din orice încăpere.
‎Trebuie să recunosc…
‎n-am crezut să plec de la Morgan Stanley ‎și să devin unul dintre băieții buni.
‎Dar m-a convins Cooper ‎că putem schimba lumea.
‎Și nici asigurarea de sănătate nu e rea.
‎- Am avut un an foarte important. ‎- Așa e.
‎Riscuri mari, rezultate pe măsură. ‎Meriți felicitări!
‎- Crăciun fericit! ‎- Mersi, amice! Apreciez tot ce faci.
‎E persoana mea preferată ‎din toată lumea asta.
‎Vreau să trăim o sută de ani ‎și să murim în același moment.
‎Împinge!
‎Uite-l!
‎Salut, flăcău!
‎Bună!
‎Da, gata! Du-te la mami!
‎Salut, flăcău.
‎Bună!
‎Dumnezeule!
‎Și vreau ca sufletele noastre ‎să se regăsească cât mai repede,
‎ca să ne putem îndrăgosti, ‎să facem mai mulți copii
‎și să luăm totul de la capăt.
‎Dar vreau și să mi-o tragă rău de tot.
‎Cer prea mult?
‎Bună!
‎Nu aveai…? Nu! Oprește-l!
‎Scuze. Nu aveai seara cu fetele?
‎Da, dar…
‎Pot să întârzii.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Bun…
‎Da…
‎Așa!
‎Cât de bine e…
‎Da, e bine…
‎E totul în ordine?
‎Da.
‎Da, nu te opri. Continuă.
‎- Bine. ‎- Continuă.
‎Bine.
‎Rahat…
‎Îmi pare rău, iubire.
‎- Sunt foarte obosit. ‎- Da.
‎Stai un pic…
‎- Așteaptă. ‎- Bine.
‎Da…
‎E bine.
‎Da, e bine…
‎E bine.
‎Da…
‎- Cooper! ‎- Ce e?
‎- Scuze. Îmi pare rău! ‎- Lasă, adu vibratorul.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- E în regulă așa? ‎- Da.
‎Bine.
‎De exemplu, au trecut 18 luni ‎de când nu mi-a mai oferit sex oral.
‎Am scos o ființă umană din corpul meu ‎și mi-a luat doar nouă luni.
‎Dumnezeule!
‎Nu…
‎- Vrei să…? ‎- Nu.
‎Lasă.
‎N-a fost mereu așa.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Te iubesc, Billie.
‎Cooper…
‎Dar pe urmă faci un copil și apoi altul.
‎Acceptasem pasiunea lui în declin ‎ca pe o dovadă.
‎Asta se întâmplă când te maturizezi, ‎te căsătorești și intri în rutină.
‎Dar acum sunt flămândă.
‎Acum urlu la el în mintea mea,
‎încerc să-l fac să simtă ceva.
‎Mami! Nu m-ai pupat de noapte bună.
‎Ba da.
‎Atunci n-ai venit să vezi ce fac.
‎Ba am venit, scumpete.
‎Vino încoace!
‎Vino aici, puiul meu!
‎Așa.
‎Da…
‎Băiatul meu cel mare.
‎Așa.
‎Gata, puiule.
‎Gata.
‎Ești foarte frumoasă.
‎Ce e?
‎Nimic, puiule. Nimic.
‎N-am nimic.
‎- Te rog să nu plângi, mami. ‎- N-am nimic.
‎N-am nimic, scumpete.
‎Te iubesc, mami.
‎Și eu te iubesc.
‎Te iubesc, puiule.
‎Vreau să vii să mă învelești când termini.
‎Salut, gagico!
‎- Ești încă trează. ‎- Sigur.
‎Nici n-a cântat încă formația,
‎iar eu sunt prea obsedată ‎ca să renunț și să mă duc să dorm
‎ca orice femeie adultă
‎care s-a trezit la 07:00 ‎ca să se ducă la muncă.
‎Tu de ce nu dormi?
‎Nu pot.
‎Auzi, Cooper te-a strâns vreodată de gât?
‎- Dacă nu, pune-l. ‎- ‎Doamne!
‎Te-ai văzut iar cu Alex.
‎Parcă și unul dintre foștii tăi ‎făcea asta.
‎Nu intenționat!
‎Dragoste, trebuie să fii strânsă de gât.
‎- Chiar atât de bine a fost? ‎- Da.
‎Ar trebui să mă mărit cu el.
‎M-ar putea strânge de gât ‎între șapte și zece ani.
‎Drăguț cum asfixia erotică
‎e cea care ‎o așază la casa ei pe Sasha Snow.
‎Între șapte și zece ani, să nu exagerăm.
‎Îmi spui ce se întâmplă de fapt?
‎Mă…
‎Mă simt…
‎altfel.
‎- Chiar ești altfel acum. ‎- Nu, nu așa.
‎Parcă nu mai sunt eu. Mă simt…
‎ca o versiune diluată, ‎versiunea soție-mamă. Și…
‎sunt…
‎Nu sunt sigură că asta îmi doresc să fiu.
‎Doamne… Trebuie să te întorci la muncă.
‎E clar că ai prea mult timp liber.
‎Nu pot.
‎Am convenit cu Cooper ‎că voi sta cu copiii.
‎- Pe bune? De unde să încep? ‎- Asta mi-am dorit.
‎Am crezut că o să-mi placă la nebunie. ‎Chiar îmi place, dar…
‎Nu e de ajuns. ‎Stai liniștită, ai voie s-o spui.
‎Doar că… Nu știu.
‎M-am gândit mult la…
‎el.
‎- La cine? ‎- Haide, Sash…
‎Tu vorbești serios?
‎Să nu-ți distrugi familia superbă!
‎- Nu o distrug. ‎- Cooper e un tip grozav.
‎Știu!
‎Atunci încearcă să înțelegi ‎cât de norocoasă ești că l-ai găsit.
‎Milioane de femei ar ucide ‎pentru ce ai tu acum.
‎Știu. Bine?
‎Dar mă tot gândesc cum era.
‎- Cu Brad? ‎- Cu mine.
‎Eu eram altfel.
‎- Nu știu ce s-a întâmplat. ‎- Gagico!
‎Te-ai măritat, te-ai mutat în suburbie ‎și ai făcut copii.
‎Asta ți-ai dorit, B. A fost alegerea ta.
‎Știu.
‎Și știu că Cooper e extenuat.
‎Și eu sunt, dar…
‎Am nevoie…
‎să simt din nou.
‎Ce?
‎O parte mică din magia…
‎apropierea și extazul iubirii.
‎Era atât de plăcut!
‎- Ce faci? ‎- Bună!
‎Sash, tu mă asculți?
‎Da, așa că ascultă-mă și tu pe mine.
‎Brad era sexy în draci, ‎dar genul ăla de iubire e nestatornică.
‎Rănește, trădează și nu e de durată.
‎Relația ta cu Cooper va dura.
‎Știu asta în mintea ‎și în sufletul meu nenorocit.
‎Perfect!
‎Și ce o să faci?
‎Nu știu.
‎N-A FOST MEREU AȘA… ‎DAR PE URMĂ FACI UN COPIL ȘI APOI ALTUL…
‎Dragostea e un drog.
‎Așa se spune, nu?
‎Dopamină, oxitocină, adrenalină.
‎Dar pot simți din nou acele lucruri.
‎De fiecare dată când închid ochii
‎și îmi amintesc una dintre acele nopți, ‎simt totul din nou.
‎Nu caut un extaz de neatins.
‎E ceva real. ‎Și eram o cu totul altă persoană.
‎Gagico!
‎Te-ai machiat de arăți ca Barbie ‎și-mi place de nu mai pot!
‎Sasha Snow e o tipă foarte deșteaptă.
‎E singura dintre noi cu doctorat,
‎iar acum e profesoară de psihologie ‎la universitatea unde am învățat.
‎Dar e și cea mai sălbatică
‎și fără regrete femeie ‎pe care o veți cunoaște vreodată.
‎Și sălbăticia asta ne-a dus în centru
‎aproape în fiecare sâmbătă seară, ‎la Cafeneaua Ludlow
‎și, pe rând, la soliști, ‎toboșari și basiști la fel de sălbatici.
‎CAFENEAUA LUDLOW ‎ÎL PREZINTĂ PE KOSSI
‎Bună, frumoaso!
‎- Crezi că meriți? ‎- Da, te rog!
‎Scuze!
‎Eu plec.
‎Ești…?
‎E totul în ordine?
‎Ești fantastică!
‎Alo!
‎Tu te descurci?
‎Da, sigur. Sunt doar vreo o sută de străzi ‎până acasă.
‎Pa! Te iubesc!
‎Și eu te iubesc!
‎Dacă mai pui mâna pe capul meu, ‎ți-o retez cu dinții.
‎Nicio problemă.
‎Ești o zeiță.
‎Lasă-mă să te venerez.
‎Auzi!
‎Îți plac băieții răi?
‎Da. Să mă anunți când găsești unul.
‎Dispari, nene!
‎Stai!
‎Las-o în pace!
‎Ia de-aici. Du-te și ia-ți de mâncare.
‎Pleacă!
‎Ce porcărie…
‎Tu ești Billie?
‎Prietena ta m-a rugat să te duc acasă.
‎Ești cu formația?
‎Da, cam așa ceva.
‎Dacă vrei, mașina e parcată acolo.
‎Dacă nu… noapte bună.
‎Stai!
‎Ai mașină?
‎În oraș? Nimeni nu conduce în oraș.
‎Cum găsești loc de parcare, ‎cum justifici costurile?
‎Mai ales cel plătit de natură. ‎Ca să nu mai zic…
‎Vrei să te duc sau nu?
‎Nu ești cu formația, ‎nu pari să tragi de echipamente.
‎Nu chiar. Am o casă de discuri ‎și vrem să semnăm un contract cu ei.
‎Tu ai o casă de discuri?
‎Și mașina asta, o casă în apropiere, ‎geaca și ghetele pe care le port.
‎Cam atât.
‎Ți se pare talentat Kossi?
‎De aia te dai pe lângă el ‎și îi ajuți gagica.
‎La Sasha te referi?
‎Nu e genul de femeie ‎pe care s-o poți refuza.
‎Dar o conduci acasă pe prietena ei, ‎adică omul te are la mână.
‎Pentru moment, dar să nu se obișnuiască.
‎Și nici tu, nu sunt șofer.
‎Am înțeles.
‎E o prietenă bună.
‎S-a gândit la tine în timp ce…
‎Da!
‎E cea mai tare.
‎Am fost colege de cameră ‎la facultate, la Columbia.
‎Ce ați studiat?
‎- Psihologie. ‎- Rahat!
‎Mai bine tac.
‎Altfel începi să-mi ții predici ‎despre mămica mea cea rea
‎și îmi explici că aș fi mai adaptat ‎dacă m-ar fi ținut ea mai mult în brațe.
‎Băga-mi-aș!
‎Asta crezi?
‎Îți plac lucrurile frumoase fiindcă ‎ai crescut cu ele sau ai crescut fără ele.
‎Și ai o casă de discuri,
‎așa că pot să presupun ‎că ai plecat cu un avantaj în viață.
‎Dar ai ajuns la New York.
‎N-ai rămas acasă, ‎să preiei ferma de kiwi a familiei.
‎E un gest clasic de frondă ‎față de mama sau față de tata,
‎dar, dacă mă iau după păr și după inele,
‎n-ai avut probleme cu latura ta feminină.
‎Așa că la tati e buba.
‎Cum mă descurc?
‎Vrei să bem ceva?
‎Sigur. Te-ai gândit la un loc anume?
‎Da.
‎La mine acasă.
‎Doar geaca și ghetele, nu?
‎Îmi plac lucrurile frumoase.
‎Ai spus-o chiar tu.
‎Și ai o scenă în sufragerie.
‎Am o casă de discuri.
‎Îmi place ca uneori ‎artiștii mei să cânte aici.
‎- Orașul ăsta e nebun rău. ‎- Da.
‎În cel mai bun mod posibil.
‎Să ghicesc…
‎Iowa?
‎Te rog…
‎Ohio?
‎Georgia.
‎Și nu ai accent?
‎Nu mai am.
‎Când eram mică…
‎visam că trăiesc la New York.
‎N-am crezut vreodată că voi reuși, ‎dar acum…
‎Nu știu.
‎Nu vreau să mai plec.
‎Sunt mulți nevorbiți pe aici.
‎Dar și mulți duși cu capul, ‎nu ți-ar fi ușor.
‎Nu știu…
‎Îmi place să ajut oamenii, dar…
‎nu sunt sigură că reușesc.
‎Eu cred că reușești.
‎De fapt, sunt sigur…
‎că îi ajuți în fiecare zi.
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎Ai spus că-ți place New Yorkul.
‎M-am gândit că meriți să-l vezi așa.
‎Este…
‎Nu așa credeam ‎că se va termina noaptea mea.
‎Noaptea nu s-a terminat încă.
‎Sună nebunește, dar am început să cred ‎că asta ar putea fi viața mea.
‎M-am rugat să nu fie niciodată altfel.
‎Ascultă-mă.
‎Nu te teme.
‎Ai încredere.
‎Vreau să am.
‎N-ar fi trebuit.
‎Dar am avut încredere în el.
‎A fost încredere…
‎absolută.
‎În timp, a avut și el încredere în mine.
‎Intensitatea conversațiilor noastre…
‎era amețitoare.
‎Mă încânta gândul ‎că sunt singura persoană de pe Pământ…
‎care a văzut ce se ascunde ‎sub carapacea lui dură ca piatra.
‎Am avut o viziune…
‎a ceea ce aș putea fi.
‎A ceea ce am putea fi…
‎împreună.
‎Și adevărul e că îmi lipsește.
‎Și îmi lipsește el.
‎Îmi lipsește el.
‎Atât…
‎de al naibii…
‎de mult.
‎Cooper…
‎Cine mama naibii ești tu?
‎Asta vrei?
‎Da.
‎Da!
‎Așa!
‎Nu.
‎Nu!
‎Continuă! Nu te opri!
‎Așa!
‎Da!
‎Ești a mea, Billie!
‎Ești doar a mea!
‎Să nu cumva…
‎să uiți.
‎Da!
‎Plec la muncă.
‎Bună, Olga!
‎Știu că e din scurt,
‎dar poți să stai cu copiii azi?
‎Da. Mulțumesc din suflet!
‎Billie!
‎Bună!
‎Și tu mergi în oraș?
‎Noi chiulim azi, mergem la Radio City.
‎Vino și tu!
‎Îmi pare rău, dar nu pot.
‎- Am… ‎- Dumnezeule! Draga mea!
‎Ce e?
‎Mama e… foarte bolnavă.
‎Îmi pare foarte rău.
‎- Mie îmi pare rău… ‎- Stai liniștită.
‎- Lasă-ne să te ajutăm. ‎- Nu, nu aveți cum.
‎Distracție plăcută!
‎- Cine e? ‎- Eu.
‎Deschide ușa!
‎Billie…
‎- Ce mama naibii faci? ‎- Nu știu.
‎Nu știu.
‎Trebuie să beau ceva.
‎Dumnezeule… Simt că…
‎Transpir.
‎Și inima…
‎Nu pot să respir și simt… nu știu.
‎Am nevoie de…
‎Bun…
‎Să-ți explic…
‎Stai, Billie!
‎Vreau să mă duc acasă.
‎Subtitrarea: Ruxandra Dorobanțu