-Hess, vi er inne. -Han er vel ikke der?
Nei, det er helt tomt. Sjekk utearealer, kjelleren,
takterrassen og hør med naboene. Finn ham nå!
Og Thulin? Har hun vært der?
Det virker ikke sånn, men vi sjekker overvåkningssystemet.
Når hørte vi fra henne sist?
Hun insisterte på å snakke med Genz på kriminalteknikken.
De snakket i to timer før hun frivillig ble med i bila hans.
Så kjørte de bort.
Vi fant mobilen hennes i søpla hans på kontoret.
Og etterlysning av bila hans?
Ingenting. Genz fortalte assistenten sin at han skulle på en konferanse i Esbjerg.
Men det er løgn som så mye annet.
Han endret navn til Simon Genz da han var rundt 18 år.
Har Thulins familie hørt fra henne?
Nei. Jeg har snakket med han morfaren. De var på et skolearrangement.
Hun spurte mye om kastanjer og dro.
-Kastanjer? -Ja.
Ok.
Noe i leiligheten må vise hvor han har dratt.
Sjekk mobilen og e-posten, bankkorttransaksjoner…
Hess! Alle er i full gang.
Vi fokuserer på hovedstadsområdet. Steder som Genz har tilgang til,
samt ferger og flyplasser. Vi gjør alt vi kan.
Ja.
Det vet jeg.
-Jeg kjører mot København nå. -Ok.
Nei, jeg tror ikke det blir sent.
Det er bra. Vi ses senere.
Ja, og husk at i dag er en god dag.
Hallo?
Ja.
Genz.
Se om du finner telefonnummeret til eieren.
Genz, kommer du?
Eieren er ikke registrert.
Det er muligens riktig type tre, men stedet ser forlatt ut.
Nei, ikke helt forlatt. Kameraet ser ganske nytt ut.
Og det er noe datautstyr.
Naia?
-Hvor fant du den? -Den lå under potteplanta der borte.
Hallo?
Politiet!
Hallo?
Dette ser ut som sporingsutstyret vårt.
Hva i helvete?
Og bildene våre.
Ring Nylander, vi må ha folk hit.
Det kan være spor etter Kristine.
Genz, ringer du?
Jeg venter på en gjest. Vi trenger ingen flere. Vi er mange nok.
Jeg visste det var risikabelt å bruke kastanjer fra gården, men…
Det måtte være dem.
Genz…
Du har ikke drept alle de folka!
-Si at du ikke har gjort det. -Jo.
Av og til må man se ting i perspektiv.
-Gi meg pistolen din. -Nei. Den er i bilen.
Legg deg ned.
Vis meg hendene dine.
Nei!
Jeg sa jo at du skulle ha dratt hjem.
Jeg sa jo det!
EN NETFLIX-SERIE
Politiet har ingen kommentar til etterlysningen av Rosa Hartung,
som nylig ble offentliggjort.
Ifølge anonyme politikilder antas sosialministeren å være i livsfare.
Politiet og PST er i høyeste alarmberedskap for å finne ministeren.
Etterlysningen av Rosa Hartung kommer få dager etter
oppklaringen av "kastanjemann-saken",
som førte til spekulasjoner om ministerens datter,
12 år gamle Kristine Hartung, fortsatt er i live.
Unnskyld, kan jeg spørre om noe?
-Unnskyld. -En Citroën DS7.
Kan jeg spørre om noe?
Ta den bare.
Si til Nylander at ledelsen vil ha en brifing fortest mulig.
Hallo? Jeg må spørre om noe.
-Bare et øyeblikk. -Nei, ingen flere øyeblikk.
-Det var dere som ba oss komme. -Jeg beklager.
Bra at dere kom.
Vi skal denne veien.
Fant dere noe?
Ingenting som betyr noe for ham.
Det er planen for Jessie Kvium-aksjonen og sporingsrapporten
som han må ha brukt for å finne Rasouli og Skans.
Og det er noen overvåkningsbilder.
Av hva?
Ett av Thulin og ett av deg og Thulin.
Sjef, se her.
De har gitt meg et bilde av ei lita jente som er brukt som bokmerke.
-Kristine? -Nei, det er gammelt.
Det er nok tvillingsøstera hans Astrid.
Vi er ikke de eneste han har holdt øye med.
Det er et frossent bilde her. Vi får ikke gjenopprettet forbindelsen.
-Kanskje et kjøkken i ei hytte? -Hva ser du?
Det er noen aviser på bordet.
Hvilke aviser? Er det lokale aviser?
Tyske.
-Tyske? -Ja.
Send meg alt. Vi må sjekke om de har dratt til Tyskland.
Det gjør jeg. Jeg må gå.
Steen Hartung er på stasjonen. Jeg må snakke med ham.
Kanskje det gir noe.
Du har ringt Naia Thulin. Jeg kan ikke komme til telefonen nå.
Tar hun den fortsatt ikke?
Nei.
Men…
Hun ringer oss nok så snart hun kan.
La oss gå og kjøpe inn til middag.
Vi skal ha boller i karri. Etterpå går vi godteritur med de andre.
Ok?
Hør her, Le.
Hun er nok opptatt med saken, ellers ville hun ha vært her med deg.
Hun elsker deg.
Kan vi ringe til ham med forskjellige øyne?
Hvem er det?
HECTOR MALOT FRENDELØS
Ja, jeg fikk dem.
God dag.
Unnskyld at jeg forstyrrer. Mitt navn er Aksel.
Jeg er Naias bonusfar og Lees morfar. Jeg antar at du har hørt om meg.
Ja, det har jeg.
Jeg er her med Le, og vi prøver å nå mora hennes.
Men vi har ikke fått det til, så…
Vi lurte på om du kunne prate med Le et øyeblikk.
Jeg antar at du tenker deg nøye om.
Ja.
Flott. Takk.
-Vær så god. -Takk.
-Det er jeg som vil snakke med deg. -Hei, Le.
Det er bare at det er noe viktig jeg vil si til mamma,
men hun svarer ikke. Vet du hvor hun er?
Nei, ikke akkurat nå, men…
Når jeg ser henne, skal jeg si at du ringer.
Bare si at det er greit.
-Hva da? -Bare si at det er greit, er du snill.
At det er greit?
Morfar sier at jeg må legge på, så kan du si det til henne?
Hallo?
Vet du hva, Le? Jeg…
Jeg skal finne mamma. Så kan du si det selv. Høres det bra ut?
Ok, takk.
KASTANJEGÅRD
Jeg vet ingenting. Sekretæren, Liv, sa at Rosa fant den gamle saken og dro.
Uten å si et ord.
-Dratt hvor? -Hva faen er det som skjer?
La meg vise deg et bilde.
Har du sett ham før?
Han heter Simon Genz og er sjef for kriminalteknikken.
Han er ukjent. Hva har han med det å gjøre? Sa du han er betjent?
Har du hørt navnet Toke Bering?
-Har Rosa snakket om en Toke Bering? -Jeg vet ingenting.
Det eneste jeg vet, er at Gustav plutselig sto med kransen i stua.
Dere må da kunne finne henne.
-Dere har master og overvåkning… -Telefonen er avslått.
Vi får ikke noe signal fra den.
Men jeg lover at vi gjør alt vi overhodet kan.
Jeg har informert Justisdepartementet. Vi jobber med PST og har folk ute.
Husker du hva hun hadde på seg?
-Steen? -Pappa?
Han spør om mammas klær.
Hva har hun på seg?
Mamma hadde…
Hun hadde på seg grå bukse.
-Den hun går med hjemme. -Joggebuksa?
-Ja. -Og hvilken bluse?
Brun.
En brun strikkegenser.
-Og joggesko. -Takk.
Jeg er straks tilbake.
Pappa, de fant jo meg også.
Hallo?
Kristine?
Toke?
Hei, Rosa.
Hvor er hun?
Er hun i live?
Kom inn.
Kristine?
Er du her? Det er mamma.
Kristine, er du her?
Jeg kjøpte stedet omtrent da du dukket opp i media.
Kristine, det er mamma.
Du var utnevnt til sosialminister.
Tenk så ironisk det var.
Du sto der smilende og talte barnas sak.
Det fine er at det er nærmest intakt.
Det er stua der fosterfaren min så på sport på TV.
Eller hva han nå så på.
Kjøkkenet.
Fostermora mi var mye der. Det var familiens yndlingsrom.
De var alltid der inne.
Toke.
Det er badet.
Fostermora mi tok mange lange bad der. Hun hadde født to barn, noe som var tøft.
Hun måtte slappe mye av.
Du har rett. Jeg løy den gang. Jeg visste ikke hva jeg gjorde.
Jo, det gjorde du.
-Du visste nøyaktig hva du gjorde. -Du er sint på meg.
Vil du se spisestua?
Vi brukte den nesten aldri.
Bare når vi hadde besøk, men det har vi jo i dag.
Gå og sett deg.
Kom, sett deg.
Du sitter der.
Jeg ville invitere søstera mi, men hun kunne dessverre ikke.
Men Naia ville gjerne komme…
Toke, jeg ber deg.
Si hvor Kristine er.
Jeg tenker at vi gjør det som i gamle dager.
Vi sitter og koser oss litt. Snakker og…
Du ville lage familie. Husker du det?
En familie.
Her. Ta noen kastanjer. Skal vi se.
Den er flott, og den er flott.
Det er viktig at du borer, ikke stikker.
Så du drepte alle de menneskene på grunn av meg?
Nei, jeg reddet de barna.
De har det mye bedre nå uten sine ubrukelige mødre.
Kom igjen. Hallo.
Hva vil du egentlig?
Jeg bryr meg ikke. Si hvor datteren min er. Hører du?
Ellers stikker du meg med denne? Da finner du aldri ut hvor hun er.
-Ikke sant? -Si det!
Du ødelegger stemninga. Skal vi synge en sang?
Du kan ikke synge selvsagt, men hva om vi synger
"Kastanjemannen". Husker du den? Se.
Kastanjemann
Kom inn Kastanjemann
Kom inn…
Hallo!
Har du noen kastanjer
Høyere!
Til meg i dag?
Det er flott. Mer!
Takk skal du ha
Igjen.
Sammen.
Kastanjemann Kom inn
Kastanjemann
-Syng høyere. -Kom inn…
Jeg hører deg ikke.
Har du noen kastanjer…
Så flink hun er. Overraskende flink. Hvor faen ble den av?
Rolig.
Nå skal jeg vise deg hvor søstera mi og jeg bodde.
-Nylander. -Hva skjer?
-Har dere funnet det? -Hva?
Huset. Med de tyske avisene.
Vi finner det ikke. Vi har ingen spor.
Hvor faen er du?
Jeg er fortsatt på Møn.
Jeg fikk en idé, men nå finner jeg ikke stedet.
Hvilket sted?
Jeg ringer straks.
Hess!
Jeg skylder deg faktisk en stor takk.
Ellers hadde jeg aldri funnet min livsoppgave.
Så… Noe godt kom da ut av det.
Vit at du blir den siste. Jeg skal gjøre mitt ytterste.
Mitt beste råd er å slappe av så mye du kan.
Tenk på at dette tjener et høyere formål.
Ja, er det noe i veien?
Jeg kan ikke snakke nå. Jeg ringer senere.
Ja, det høres deilig ut. Ja, ha det.
La oss komme i gang.
Thulin!
Hvordan fant du hit?
Hva?
Bokmerket ditt. Med søstera di ved kastanjetreet.
Bokmerket mitt?
Hvem vet at du er her?
Det gjør ingen.
Forresten. Nylander.
Det glemte jeg.
-Hvor langt unna er det lokale politiet? -Minst 10-12 minutter.
Genz, du slipper ikke unna. Alle vet hvem du er.
Thulin har ingenting her å gjøre. Hun er uskyldig.
Og uansett hva faen Rosa gjorde da, er det ikke hun som sendte dere hit.
-Er det ikke? -Hun var et lite barn.
Hun var… Du misforstår fullstendig.
-Det var hennes feil. -Hun var bare et barn!
Nå holder du kjeft! Du forstår ingenting.
Hun var et barn. Et lite barn!
Brant ikke kona og dattera di i hjel? Nå kan du følge etter dem.
Rosa.
Kom igjen.
Faen!
Kristine… Jeg hørte ham snakke på telefonen.
Genz!
Flytt deg til hjørnet!
Kom igjen!
Kom an, for helvete!
Kom igjen!
Kom hit!
Rosa, kom.
Kom.
Press! Hold den over hjertet. Jeg kommer tilbake.
Jeg er skuffet over deg, Naia.
Du burde anerkjenne det jeg har gjort i stedet for å stikke kjepper i hjulene.
Hører du hva jeg sier?
Men nå er alt ferdig.
Historien om kastanjemannen vil bli fortalt i mange år.
Nå må jeg bare finne ut hva jeg skal gjøre med deg.
Du har jo Le, og hun trenger en mor.
Hold kjeft!
Rolig.
Glem det. Gi meg én god grunn til at jeg ikke skal gi Le et bedre liv.
Genz!
Kom ut!
Genz, kom ut av bila!
Hess!
Prøv… Du rører… Hva faen?
Sitt stille.
Ok. Hvor er Rosa?
Hun er i sikkerhet og gleder seg til å høre
hva du har gjort med dattera.
-Nei. -Jo.
Saga di kutter mer enn bein, din syke jævel.
Det er over.
-Hold kjeft. -Kom ut med hendene på hodet.
Hold kjeft.
Thulin?
Kom her.
Ok.
Kom her.
Jeg har deg.
Ok.
Jeg har deg.
Hvor er han?
Genz…
Genz.
Hvor er Kristine?
-Fortell oss hvor hun er. -Kom igjen.
Hvor er Kristine?
Hallo?
Hallo, Toke? Er du der?
Jeg liker ikke dette.
Du lovte å ringe så snart…
Politiet er i sjokk over avsløringen om at 44 år gamle Simon Genz
er gjerningsmannen i "kastanjemann-drapene".
Genz ble drept av politiet under en anholdelse i går kveld.
Han var sjef for kriminalteknisk senter
og deltok dermed i etterforskingen av drap han selv hadde begått.
Det undersøkes nå om Genz også sto bak det antatte drapet
på sosialminister Rosa Hartungs datter, Kristine,
som forsvant for et år siden.
Rosa Hartung ble i morges utskrevet fra sykehuset…
Fryser du? Skal jeg skru opp varmen?
Nei, det går bra. Takk.
Nylander brifer oss når vi kommer frem. Han snakker med tysk politi nå.
-Så… -Ja.
Du vet at det er lite sannsynlig at hun er i live.
Hvis vi i det hele tatt finner henne.
Hva skjer?
Oppringningen til Genz' mobil i går knyttes til ei mast
en time fra ferga, nær den polske grensa.
De har lokalisert huset der nede og satt opp veisperringer.
-Hva slags sted er det? -Vi vet at det er nært en landsby.
Et par vitner kjente igjen beskrivelsen av Genz' bil.
Han har vært der ofte i det siste. Altså siden han kjøpte huset til søstera si.
De insisterte.
Jeg sa nei, men da ringte justisministeren.
Vet vi om hun…
Ingen har sett barn i nærheten av huset.
De fleste vitner sier at søstera bor der alene.
Men vi vet at Genz har overvåket henne.
…og campingplassen. Her er værmeldingen for de neste dagene.
I morgen blir det skiftende vær, men på onsdag og torsdag klarner det opp
med sol og tørt vær. Været presenteres av…
God dag. Er det du som har hatt vannskade?
Jeg snakker ikke tysk.
Astrid Bering?
Slipp!
Ikke rør deg!
-Slipp. -Ikke rør deg!
Slipp meg.
Slipp henne. Hun får ikke puste.
Astrid, hvor er Kristine?
-Er han død? -Ja.
Hvor er Kristine?
Si til foreldrene at jeg gjorde mitt beste.
Nedenunder.
Den er låst.
Skjer det ingenting?
Kristine?
Steen, jeg takler det ikke. Jeg syns vi skal kjøre.
-Lås opp bilen. -Vennen.
-Vennen min. -Jeg merker at noe er galt.
Jeg vil hjem.
-God morn. -Mamma.
Formidlingsavtalen er signert og alt.
-Hva gjør jeg? Skal jeg rive den i to? -Ja, takk.
Kan du passe på denne for meg?
Selvfølgelig.
Jeg lovte Le å ikke snakke om jobb hjemme, så Aksel tok telefonen og
sa til min nye sjef at om det var så viktig, kunne han sende e-post.
Jøsse navn.
Hva med deg? Du drar til Budapest, og så da?
Ja, Bucureşti. Jeg skal inn på et hotellrom.
Så brifing og møter hele uka.
Vi må avslutte en sak, og så venter den neste…
Ja.
-Vel… -Ja.
-God tur. -Takk. Vi…
Vi ses.
Jeg lurte på om…
Hva faen gjør du?
-Vi… -Vi ses, da. God tur.
Takk.
Hess?
Jeg glemte å gi deg noe.
Det er fra Le.
-Er det fra Le? -Ja.
-Hils og si takk. -Det skal jeg.
-Ha det. -Ha det.
Neste uke tar jeg kontakt med myndighetene for erstatning.
Med tanke på soningslengden for en forbrytelse du ikke har begått,
burde det være mulig å få et pent beløp, men vi får se.
Rettferdigheten skjer fyllest! Gratulerer. Du er en fri mann.
Tekst: Anniken Einan