Det är jag som är mentor, och jag tycker att vi…
Jag förstår, det är bara så…
Le bor hos sin morfar några dar, så då får han följa med.
Skolpsykologen kommer också, så du vet.
Skolpsykologen? Varför det? Var det inte bara problem med kompisarna?
Det är det vi vill slå fast. Hela tjejgruppen kommer.
-Ja. -Det bästa vore om du också kom.
-Ja, naturligtvis. Jag vill ju det. -Toppen, då ses vi sen.
Ska du se på lägenheten?
Jag såg den häromdagen. Den är nymålad.
Jag är nog inte den du tror, men vet du om Hess är hemma?
Det vet jag inte. Men gå du in, han låser aldrig.
Okej.
Han säger att han inte har nåt värt att stjäla, men…
Vad fan är det här?
Vad händer?
Du målade ju precis.
Det behövs ändå två lager till.
-Vi skulle ju spela Monopol, pappa. -Ja. Kom, vännen.
-Hej. -Hej.
Vad händer? Du svarar inte i telefon och skippade morgonmötet.
Nej, vad sa de?
De rättsgenetiska undersökningarna gav inget.
Och it-folket hittar inte ip-adressen de anonyma anmälningarna kom från.
De ser inte avsändaren av sms:et med sexvideon heller.
-Några spår i sommarstugan, då? -Inget.
Förövaren måste ha sett oss i lägenheten och vetat att Kvium ibland lånade stugan.
Vår enda ledtråd är kastanjegubben med Rosa Hartungs dotters fingeravtryck.
Ja, vi blir tvungna att förhöra henne.
-Rosa Hartung? -Hör på nu.
Allt kretsar kring henne. Från början.
De låter oss inte förhöra henne.
Ta en titt på den här. Se vad jag upptäckte på videoklippet.
Inte nu. Nylander vill säga några ord om Ricks.
Polisens video från platsen där Kristine försvann.
Se.
Bredvid skolväskan.
En kastanjegubbe.
Vi får ligga på Nylander igen.
Ja.
EN NETFLIX-SERIE
KASTANJEMANNEN
Med 22 år i tjänsten
var Ricks en lika stor del av det här polishuset
som grunden byggnaden vilar på.
Vi påverkas alla av förlusten av Martin och av hela fallet.
Vi är skyldiga honom, övriga offer och deras anhöriga
att hitta och stoppa mördaren eller mördarna.
Jag ber om en minuts tystnad
för att hedra vår kollega
och vän,
Martin Ricks.
Fyra offer inklusive en av våra egna.
Och dessutom kan ministern stå på tur.
Hon har fått livvakter. Alla nödvändiga…
Och makens tv-framträdande. Media slukar oss levande.
Justitieministern jagar mig om fingeravtrycken.
-Teoretiskt sett kan de hålla för evigt. -Det menar du inte.
Hörru! Släpp!
-Sluta! Jansen! -Vad är det här?
-Sluta, Jansen! -Det här är ert fel.
-Ricks dog på grund av era jävla idéer. -Sluta nu!
Jag gav insatsen grönt ljus. Om du ska klandra nån, är det mig.
Lugna dig.
Åk hem. Ta lite ledigt.
Ja.
-Nylander. -Ja, vänta lite.
Stå inte där och glo. Sätt fart. Vi har ett fall att lösa.
Ja, jag vet vad ni vill.
Ni vill förhöra Rosa Hartung.
Jag talade med departementet. Ni är väntade.
Ni ska veta att hon har mottagit hot.
Tyvärr vill säkerhetspolisen hemlighålla det.
Vi har fått deras rapporter. Ta dem med er.
Steens historia är på alla sociala medier.
Statsministerns rådgivare ringde nyss.
De råder oss att släppa ett pressmeddelande
där du uttalar ditt förtroende för polisens utredning.
Men Steen har ju rätt. Det har uppstått ny osäkerhet i fallet.
Vi måste stoppa pressens spekulationer
så regeringen och justitiedepartementet slipper mer press.
-De är här från polisen. -Rosa…
Du vill väl återuppta förhandlingarna?
Jag kan inte avgöra det just nu.
Låt mig tala med polisen först.
Det här är de tre kvinnorna:
Laura Kjær, Anne Sejer-Lassen och Jessie Kvium.
Jag känner igen dem från pressen, men jag har aldrig träffat dem.
Alla tre hade anmälts anonymt till kommunen av förövaren
för att ha försummat eller misshandlat sina barn.
Trots anmälningarna upptäckte inte myndigheterna övergreppen.
Du är socialminister, och på grund av fingeravtrycken
tror vi att gärningsmannens motiv primärt riktar sig mot dig.
-Skulle det vara mitt fel? -Det är möjligt.
Och det kan vara samma person som ligger bakom hoten du mottagit.
Har du nån aning om vem det kan vara som kallar dig mördare?
Säkerhetspolisen frågade samma sak.
-Jag vet inte. -Tänk efter noga en gång.
Har du haft nån konflikt med en person som vill hämnas?
Nej, jag vet inte. Jag har inga personliga fiender,
men jag har krävt tvångsomhändertaganden av våldsutsatta barn.
Vissa föräldrar känner sig kanske svikna.
Kan du komma på några konkreta fall?
Nej. På det stora hela är jag inte person som tänker på sånt.
Barnen kommer alltid i första hand.
Som ni nog vet, har jag själv behövt fosterfamilj.
-Jag vet vad jag pratar om. -Berätta mer.
Jag är adopterad. Ensambarn. Jag vet inte vilka mina föräldrar är.
Mina fosterföräldrar är döda, men jag hade en fin barndom.
Kastanjegubbarna måste betyda nåt.
Förstår du varför nån konfronterar dig med såna?
Bara det ni vet. Kristine brukade göra såna.
Det är ovidkommande. Det måste vara nåt annat.
Det är en märklig signatur.
Som om nån som känner dig vill säga dig nåt.
Tänk igen. Finns det nåt i ditt tidigare liv…
När du var yngre eller…
Eller när Kristine försvann för ett år sen?
Nej…
Jag vet inte vad det skulle vara.
Tack.
-Kommer ni inte längre nu? -Nej, vi återkommer.
Men vi behöver alla tvångsomhändertaganden från din tid som minister.
Självklart.
Jag har en fråga till er.
Tror ni att hon kan vara i livet?
Kristine?
Nej, tyvärr inte.
Men vi förstår varför din make lät sig intervjuas och sa det han sa.
Men fingeravtrycken… Tre gånger. Det verkar ju som om…
Om förövaren vill skada dig,
är det grymmaste han kan göra att ge dig och din familj falskt hopp.
Men ni är inte helt säkra?
Kan det finnas en chans?
Se om du kan komma på nåt.
Tack.
De sista av de utskrivna tvångsomhändertagandena.
Departementet skickar fler sen.
Sök efter fall med extrem vrede mot systemet eller ministern.
-Ja. -Bra.
De här fallen är allt vi har just nu.
Jag ska på möte på skolan, men är tillbaka om en timme.
Kastanjegubben i videon måste betyda att den som tog Kristine
också är den vi söker. Det måste vara Rosa som är sambandet.
Ja, men vi saknar bevis för att morden hänger ihop med Kristine.
-Får jag se videon igen? -Ja.
-Vilken tidskod? -1,28.
Den liknar de andra.
Men det kan vara en av hennes egna som har fallit ut ur väskan.
Kom hit.
Ser du vad jag ser?
En gång till. Framåt. Backa.
-Genz, har du ett ögonblick? -Nej, Nylander jagar mig dygnet runt.
Sätt på den här och spola till slutet. Tidskoden är 02,48.
Låt gå. Alla tar fem minuters rast.
-Spola fram och stanna på den tiden. -Ja.
02,48.
-Va? Är det inte Linus Bekker? -Precis.
Vet du den exakta tiden för när videon spelades in?
-Har du det i ditt arkiv? -Ja.
Enligt rapporten gjorde man husrannsakan hos Bekker efter ett anonymt tips.
-Ja. -Ja.
Samtalet kom från en mobil med anonymt kontantkort.
-Ja. -Fick ni fram nåt mer?
Nej, vi hade fullt upp med macheten och Linus Bekkers perversa böjelser.
Han hade hackat polisarkivet för att se på foton av lik.
Han erkände väl först när Jansen lade fram macheten?
Ja, så var det nog. Klockan 18,07…
…står Bekker där.
Kl. 18,07.
Vad står det?
Det är samma tidpunkt.
Det är samma tid som Bekker säger att han körde runt med Kristines lik.
Inte för att vara glädjedödare,
men Bekker kan mycket väl ha dödat henne,
både före och efter videon. Varför erkänna ett mord han inte begått?
Det måste vi fråga honom.
-Ja. -Tror ni att Nylander tillåter det?
Liv tar fram alla tvångsomhändertaganden
och möter mig hemma efter mötet på kvinnojouren.
Då kan hon och jag skumma genom dem.
Mötet på finansdepartementet om de strandade förhandlingarna, då?
Det ställde jag in.
Jag läste ditt pressmeddelande, men vi släpper det inte.
Jag håller med Steen.
Jag gillar Steen, men utifrån verkar det han gör galet.
Om du stöttar honom, måste jag som rådgivare och vän säga,
att statsministern kanske avsätter dig.
Just nu är min dotter viktigast.
Tack.
-Ta hand om henne. -Naturligtvis.
Kan vi vänta två sekunder? Jag glömde datorn, Liv kommer med den.
-Det går bra. -Tack.
Då så, jag tror att vi…
Pappa väntar med bilen, så nu går vi. Ska vi göra det, vännen?
Säg tack för i dag. Tack.
Hej då, Tobias. Vi ses.
Ja?
Det är för mycket polis och livvakter. Vi måste vänta.
Hon väntade inte.
Vi fick ingen chans. Varför skulle hon få det?
Gör som vi har bestämt.
Det där från förra året, då?
Fortsätt neråt.
Nej, det är inte… Det här, då?
-Hej. -Hej.
-Är journalisterna kvar utanför? -Nej, men de har tyvärr varit på skolan.
Det är ert fel! Ni har satt igång det igen.
Jag har förklarat varför vi gör så här, men han har svårt att tro på det.
Jag går in på kontoret. Mobilen låter konstant.
Jag har fått 100 mejl från folk som sett intervjun.
Vad gör ni?
Polisen vill se alla omhändertaganden under min ämbetsperiod,
så vi går också genom den.
Minns du det förfärliga fallet med hon som… Var hon läkare?
Barnet omhändertogs och hon gick till pressen.
Hon var sjuksköterska.
Hon hade grova anklagelser mot myndigheterna.
Jag försöker hitta det fallet, men jag minns inte namnet.
Det var efter din Brysselresa.
Gå två år tillbaka, Liv.
Det var på vintern, i januari eller februari.
Stanna. Öppna den.
Jag tycker att du ska åka hem, Jansen.
Har ni sett Hess eller Thulin?
Nej, varför det?
Det är Rosa Hartungs sekreterare.
-De kom att tänka på ett visst fall. -Jag får prata med henne.
Tack.
Utredare Tim Jansen.
Jag vet inte var de är, jag tar det.
Hälsa att jag är ledsen att jag inte kan.
-De kallade föräldrarna, inte nån morfar. -Ja.
-Le vill prata med dig. -Hej, gumman.
-Mamma, du måste komma nu. -Jag är ledsen, men det går inte.
Men morfar är ju där med dig. Ni två kan säkert lösa det.
Jag saknar dig, mamma.
-Gumman… -Det är jag igen.
Mötet börjar nu.
Thulin! Det är dags!
-Hej, jag är överläkare Weiland. -Hess.
Hej.
-Följ med här. -Tack.
Patienterna har inte tillgång till nyheter och absolut inget som rör mordfall.
När ni pratar med Linus Bekker får ni bara ta upp hans fall, inget annat.
-Förstått? -Ja.
Jag vet inte var kroppen finns.
-Jag har berättat allt jag minns. -Det är inte därför vi är här.
Vi vill veta mer om fotoarkivet du hackade.
Polisens fotoarkiv med foton av lik på brottsplatser.
Kan du berätta om det?
Jag visste att det var olagligt.
Men i början trodde jag att de var bra för mig.
Fotona.
Men jag kunde bara tänka på en sak.
Vad minns du från dagen med Kristine?
Jag minns att…
Jag behövde frisk luft.
-Så jag körde en sväng. -På morddagen?
Vad hände sen?
Jag minns bara glimtar. Jag fick blackouts av min medicin.
Minns du att du följde efter Kristine Hartung?
Inte direkt. Men jag minns platsen och hennes cykel.
Om du inte minns henne, hur vet du då att du överföll och dödade henne?
För att de sa det.
-De hjälpte mig att minnas annat också. -Vilka gjorde det? Poliserna?
-Ja. -Var det det?
De hittade jord under mina skor och blod på macheten jag använde.
Det är bevisen. Vi är inte intresserade av det.
Vi är intresserade av att du…
I början sa du att du inte hade gjort det.
-Minns du det? -Ja.
Varför sa du så?
Det…
Läkarna sa att min sjukdom fungerar så.
Jag förvränger verkligheten.
Linus…
Stod du nån person särskilt nära vid den här tiden?
Nån du hade mött av en slump?
Nån du anförtrodde dig till? Kanske på nätet.
Jag förstår inte vad ni är ute efter.
Jag vill tillbaka till mitt rum.
-Lugn. -Bli inte orolig.
-Var inte rädd. -Sitt ner.
Vi är nästan klara.
Om du hjälper oss…
Om du tänker efter…
…kan vi nog komma på vad som hände med Kristine Hartung.
-Tror du det? -Ja.
Du sa att du körde runt norröver med Kristines kropp.
Det stämmer inte. Du står ju där.
Se. Du står ju där.
Vid tiden för försvinnandet.
Jag tror att du hörde om henne på nyheterna
och åkte till brottsplatsen för att du gillar sånt. Stämmer det?
Linus?
Varför frågar ni inte det ni vill veta?
Vad menar du?
Varför jag erkände ett brott jag inte begått?
-Varför erkände du? -Ge dig…
-Varför erkände du? -Fattar ni inte?
Förstår ni ingenting? Jag vet varför ni är här.
Varför är vi här?
Kastanjeman
Välkommen in
Hur känner du till den?
Precis som ni, visste jag ingenting.
Sen hittade de en blodig machete i mitt garage.
Då förstod jag att jag ingick i hans plan.
-Jag är den utvalde. -Vem valde ut dig?
Var placerar han kastanjerna?
Gör han små gubbar av dem? Har nån av dem små vingar?
-Var är Kristine? -Det kvittar.
-Vad gjorde han med henne? -Det kvittar.
Säg var hon är.
Hon har haft det bra med honom. Det kan jag lova.
Var är hon?
-Hess! -Säg var hon är!
Säg var hon är!
Han hoppade på mig. Polisen hoppade på mig.
Förlåt.
Jag gick över gränsen.
Flera samtal från Nylander. Nåt måste ha hänt.
Hur i helvete vet Bekker vem mördaren är?
Bekker hackade polisarkivet med brottsplatsfoton, inte sant?
Ja.
Tänk om han såg nåt i arkivet som han sen kände igen i Hartung-fallet?
Jag ringer Genz.
Hej. Vad sa Bekker?
Det berättar jag sen. Vi behöver fotona Bekker hittade i arkivet
och en lista över de brott han var särskilt intresserad av.
Ja, men du får själv ringa it-avdelningen.
Jag är på väg till platsen Jansen rapporterade om.
-Jansen? -Ja.
-Ringde han inte? -Nej.
Vi fick ett tips från Rosa Hartungs sekreterare.
De tror sig ha hittat mördarna.
-Var är Jansen? -I portvaktsbostaden.
Tack.
Vi fick ett tips från Rosa Hartungs sekreterare.
De mindes en kvinna vars barn blev tvångsomhändertaget.
Det är ett nerlagt gjuteri som hyr ut portvaktsbostaden.
Hyreskontraktet står på Benedikte Skans. En 28-årig sjuksköterska.
Hon fick förlossningspsykos. Kommunen omhändertog parets barn.
Sen dog barnet av lunginfektion.
Hon hamnade på sluten psykvårdsavdelning och kom ut i våras.
Hon återgick till jobbet som sjuksköterska och flyttade in här med sin sambo.
Som ni ser har de inte glömt det som hände.
Jag tror att Skans och sambon har gjort det här ihop.
-Var är de nu? -Skans lämnade Rigshospitalet vid kl. 14.
Sen har ingen sett henne.
-Vilken avdelning? -Barn.
-Vem är hennes sambo? -Det tar vi reda på.
De är inte gifta. Bara hennes namn nämns i ärendet.
Jansen, tror vi att det var dem
som både har trakasserat Hartung, begått kvinnomorden och dödat Ricks?
-Jag tror det. -Vi kan inte vara säkra på det.
Kvinnan arbetade på en avdelning där hon hade kontakt med minst två offer.
Nylander.
De ska definitivt förhöras, men…
De blir inte lätta att hitta nu när hela världen vet att vi söker dem.
Okej.
Vad vet ni om sambon?
Vad fan är det här?
Jag pratar med överläkaren på säkerhetsavdelningen
som säger att ni har förhört Bekker utan min vetskap.
Du grep tag i honom, Hess. Vakterna måste skilja er åt.
Vad fan händer? Va?
Ja, det är hon. Vad tror de att hon har gjort?
Har hon kontaktat dig? Uppsökt eller hotat dig?
Nej, men ni har hittat nåt som tyder på…
Vad är det, Liv?
Engells?
Polisen vet vem sjuksköterskans sambo är.
-Hej, älskling. Jag trodde… -Var är Gustav?
Han åker väl inte med chauffören?
Jo, de körde till tennisen för tio minuter sen.
Han får ju inte cykla.
Rosa? Vad är det som händer?
-Rosa? -Du måste hitta honom.
Polisen säger att min chaufför är sambo med sjuksköterskan.
Var är du?
Jag är där om två minuter. Jag ser hans mobil.
Ser du honom?
Gustav?
Hör du mig? Steen?
Gustav!
Gustav?
Gustav!
Vittnen såg en grå skåpbil köra från platsen.
Den måste efterlysas.
De har hittat ministerns bil.
Vi börjar med att förhöra familjerna och arbetsplatserna…
Nylander koordinerar allt med säkerhetspolisen.
Jag måste ta det här.
-Hej, Aksel. Gick mötet bra? -Nej, det gick inte vidare bra.
-Det var ett misstag att inte gå. -Jaså?
Hon bröt ihop helt.
Jag kan inte prata om det nu. Hon sover nog inte.
Möt oss i morgon före skolan. Vi pratar om det då.
Ja. Hej då.
TISDAGEN DEN 20 OKTOBER
Så han pratade inte om nåt ställe han brukade besöka eller åka till?
Det kan vara med vänner eller släkten.
Nej, det har du precis frågat. Han är ny. Jag visste inte att han hade sambo.
Jag beklagar att vi upprepar våra frågor, men vi letar efter allt. Stort som smått.
Nåt din chaufför sagt eller nån småsak du lade märke till med honom.
-Nåt som kan hjälpa oss att hitta… -Rosa har svarat!
-Ja. -Jag fattar inte hur det kunde hända.
Kollar ni inte upp folk?
-Det är inte vi som… -Tänk om det var dem som tog Kristine!
-Tänk om det är samma? -Den biten kan vi inte säga nåt om än.
Men det är viktigt att poängtera att vi känner till deras identiteter.
Vi vet vilka de är. Deras barn dog av en lunginfektion
efter att det hade tvångsomhändertagits.
De lägger skulden på dig.
Vi har efterlyst den gråa skåpbilen som flera vittnen såg lämna platsen.
Alla broar och större vägar är avspärrade.
Vi har koll på flygplatser, järnvägsstationer och färjor.
Just nu har de två möjligheter.
De kan gömma sig eller överlämna sig.
Om de gömmer sig sätter vi in alla nödvändiga resurser på att hitta dem.
En insatsstyrka står beredd.
Jag vill ha tillbaka min pojke. Min flicka också.
Hitta mina barn.
Ta in Hemvärnet. Vi behöver mer folk.
Det har gått 12 timmar utan ett ord från kidnapparna. Ja.
Hej på er. Ska ni redan till skolan?
-Hej, mamma. -Hej.
-Jag tänkte komma upp med frukost. -Det måste inte vara nu.
Jag har hört nyheterna.
Ja.
Jamen, då kör vi. Hoppa in, så kör vi. Kom.
Vem vill ha en müslifralla eller en wienersnurra?
Va?
Jag är verkligen ledsen över att jag inte kom på skolmötet.
Det skulle jag ha gjort.
Men jag jobbar med nåt jätteallvarligt nu.
Jag vet att du inte är så glad för tillfället.
Men det är bara en period. Snart är jag hemma igen.
-Då är vi ihop hela tiden… -Kan jag inte bara bo hos morfar?
Bor du hellre hos morfar?
Han är aldrig sur. Han tänder levande ljus och vi spelar Finns i sjön.
Jag är gladare hos honom.
Det viktigaste är ju att du är glad. Det är viktigast i hela världen.
Ska jag komma hem till er i kväll, så pratar vi mer om det?
Det låter som en bra idé, Le.
Ska vi säga så?
Bra.
Har vi fortfarande inga spår efter vart de fört pojken?
Inget än.
Men ett rum verkade inrett för att hålla ett barn fånget länge.
Ipaden eller datorn i Skans hem, då?
Det tar tid att återskapa de raderade filerna från datorn.
Vad har vi? Kom igen.
Jag talade med psykiatrin i Roskilde. Benedikte Skans har haft det svårt…
Vad har vi på Rasouli?
Ex-soldat. Två vändor i Afghanistan som chaufför.
Bra vitsord, men några kollegor sa att han började bli darrig.
-PTSD? -Det är en möjlighet.
Med tanke på deras förlust kunde de hitta på vad som helst.
Allt pekar på att de mördade kvinnorna.
Nej, det gör det inte. Vi måste hålla oss till bevisen.
De har hotat Rosa Hartung och tagit pojken,
men det fanns väl inga planer på mord i deras bostad, Genz?
Inte än. Varken dna, fingeravtryck eller kastanjegubbar.
Skans har haft många sammandrabbningar med myndigheterna. Ur hennes dagbok:
"Hon är en bättre mamma än de idioter som får behålla sina barn."
Det bevisar ingenting.
-Nylander, vi måste prata med Bekker… -Släpp Bekker, Hess! Sluta!
Prio ett är att hitta pojken.
Thulin, jag vill snacka med dig.
-Det med Bekker var kanske lite impulsivt. -Jag vet att Hess ville dit.
-Det var det jag ville prata… -Nej, det var jag.
Jag pratade med hans förra chef.
Han sa att Hess har en lång historia med psykisk obalans.
Okej.
Jag vet att hans fru dog i en eldsvåda. Men jag förstår inte vad det…
Och deras tre månader gamla dotter.
Det betyder inte att han har fel.
Jag delar på er. Du tar Christiansborg och Rasouli.
Skans och bostaden, det nerlagda gjuteriet.
Se om vi har missat nåt i rummet de hade inrett åt Gustav.
Okej.
Vi stannar här tills det lugnar sig.
Han måste äta nåt, älskling.
Han har inte ätit sen i morse.
Vi skulle inte tagit honom.
När de hittade vårt hem skulle vi lagt ner.
Kan vi inte lämna tillbaka honom?
Och berätta hela historien. Då vet hon hur vi har haft det.
Ja.
Det är på tiden att hon får känna samma sak.
Vad fan gör du?
Vad fan?
Sluta!
-Nej. Vad gör du? -Släpp mig!
Vad fan händer?
-Sluta! -Hon ska inte skonas.
Han är bara en liten pojke. En pojke.
Jag är på din sida.
Jag saknar honom också.
Jag saknar honom varenda dag.
Kom.
Han nämnde ingenstans han brukade hälsa på släkt och vänner?
Vi hade ingen kontakt,
men här är hans schema för dagarna du bad om.
Han verkade inte alls som pressen beskriver honom.
Men Rosa och Vogel hade mest med honom att göra.
-Stämmer schemat? -Det är Vogel som bokar bilen, men ja.
Så Rasouli körde definitivt ministern den fjortonde?
Här på kvällen?
Ja?
-Var är Vogel nu? -Det är hans kontor där.
LEVER DEN FÖRSVUNNA KRISTINE HARTUNG?
Okej, är han på mitt kontor?
Hej.
-Har ni hittat Rasouli? -Inte än.
-Hur kan jag hjälpa er? -Hur länge har du känt ministern?
Rosa och jag gick på gymnasiet ihop och sen läste vi statsvetenskap.
Så det är länge? Genom universitetet, partners och familjebildning?
-Jag har själv ingen familj än. -Okej.
Men jag har haft nöjet av att vara en del av hennes familj.
Och Steens förstås.
-Kände du Kristine också? -Givetvis.
Vad gäller det här?
På arbetsschemat står det
att Rasouli jobbade sent på kvällen den fjortonde.
Stämmer det? Eller gav du honom ledigt den dan?
Rosa skulle dela ut ett pris den dan, men det blev inställt.
Så…
Rasouli skrev att han jobbade den kvällen.
Glömde du att säga till honom, så han väntade vid Kungliga biblioteket?
Det vet jag inte. Och vem kan förlita sig på hans noteringar?
-Borde du inte leta efter honom? -Var var du då?
Eller natten till den sjätte oktober?
Eller den tolfte vid 18-tiden?
-Det är när morden inträffade. -Är det?
Jag svarar gärna i ett formellt förhör med min advokat.
-Hess. -Det är Genz.
Ministern undrar om ni har nåt nytt?
-De behandlar mig som misstänkt. -Misstänkt för vad?
Jag kommer nu.
Jag måste gå nu.
-Vad nu? -Har du pratat med Genz?
-Nej, varför? -Han har spårat skåpbilen. Den är hyrd.
-Var är den? -Nånstans i skogen. Jag är på väg dit.
-Jansen och insatsstyrkan är där. -Jag kommer.
Hör på. Nåt stämmer inte.
Enligt chaufförens jobbschema har han kanske alibi.
Han tycks ha jobbat när Jessie Kvium mördades.
Berätta mer sen. Jag kör mot skogen nu.
Hallå?
Polis!
Hallå?
-Jansen! Var är pojken? -I ambulansen.
Han verkar oskadd, men förs till sjukhuset nu.
-Vad säger rättsläkaren? -Hon är inte här än.
Men de var varma när vi kom. Det har högst gått en timme.
Jag tror att kvinnan flippade ut.
Hon använde kniven på pojkvännen innan hon skar sig i halsen.
Några spår efter andra?
Har ni spårsäkrat?
Vi ska söka genom skogen.
-Ring in hundar. Ni två, ditåt. -Varför, Hess?
-Kom med mig. -Vad saknar du?
Kom. Ficklampa.
Thulin här.
Skicka rättstekniker till Skans och chaufförens hem.
Du har ett nytt meddelande. Första meddelandet.
Hess, det är Nylander.
Skans och Rasouli tycks vara mördarna, därför stoppar jag arbetet i skogen.
Gustav Hartung är läkarundersökt. Han är hungrig, men mår bra.
Hur mår pojken?
-Har ni hittat dem? -Ett foto, Rosa?
Vi ses på avstämningen sen.
Inga fler meddelanden.
Huvudmeny. För att spela upp, tryck ett. För att spela in välkomst…
Och du hörde dem inte prata?
Jag hörde dem bråka, men inte vad det var om.
Jag förstår, men bara för att vara säkra…
-De sa inget… -Nej, de nämnde inte Kristine.
-Mår Gustav bra? -Ja, eller det hoppas vi i alla fall.
-Har ni nåt nytt om Kristine? -Nej, tyvärr.
Vad har ni kommit fram till?
Jag beklagar, men vi har inte hittat nåt som indikerar att Kristine lever.
-Hennes fingeravtryck, då? -Och kastanjegubbarna?
Min bästa gissning är
att de köpte dem av henne och använde dem för att skada er.
-Men som jag sa… -Det kan inte stämma. Ni kan ha fel.
I dag hittade vi nåt i mördarnas bostad som avslutar fallet.
Inget tyder på att de hade nåt att göra med Kristine.
Ja.
Jag hoppas att jag kan åka snart.
Ta det lugnt. Hon sover redan. Hon ville ändå inte prata i kväll.
-Vill hon inte komma hem? -Hon vill bo hos mig ett tag, så…
-Okej. -Jag vet inte vad vi ska göra.
Vi tar det sen. Jag kör härifrån så fort jag kan.
Njut dem, medan de är kalla.
Thulin, kommer inte du?
Jo.
Nylander!
-Varför stoppade du arbetet i skogen? -Inte nu. Jag har ett pressmöte.
Rättsläkaren kan inte säga säkert att Skans begick självmord.
-Sambon kan ha alibi… -Fick du inte meddelandet?
Alibi för morden på Kvium och Ricks.
-Fick du inte mitt meddelande? -De gjorde det inte.
Nån jävlas med oss. Vi ska tro att fallet är löst.
Vi måste prata med Bekker igen.
-Tänk om du har fel? -Men jag har inte fel.
Thulin, hjälper du honom?
Hess…
-Vi ska förhöra Bekker igen. Kolla upp… -Du har näsblod.
Jag hittade det här i gjuterihallen. I ett frysfack.
Varför först nu?
Var hallen låst?
-Kan nån ha lagt dit den? -Lugn.
Det bevisar ingenting. Det vet du mycket väl.
Slutar vi att leta efter henne nu riskerar vi att…
Du måste släppa det.
Om vi…
Översättning: Jessika Johansson