Jsem její třídní učitelka, takže musím…
Ano, chápu. Je to…
Le bydlí s dědou, takže pokud to musí být dnes, přijde tam.
Pozvala jsem i školního psychologa.
Školního psychologa? Proč? Nebyla to jen hádka mezi kamarádkami?
To se právě snažíme zjistit.
Takže přijde celá dívčí parta.
- Aha. - Bylo by dobré, kdybyste přišla také.
- Jistě. Ráda bych. - Skvěle. Na shledanou.
Jste tu na prohlídku bytu?
Viděl jsem ho. Je nově vymalovaný.
To zkoušejte na někoho jiného.
Nevíte, jestli je Hess doma?
Netuším. Ale jděte klidně dál, nikdy nezamyká dveře.
Dobře.
Říká, že tu není co ukrást, ale…
Co to sakra je?
Co se děje?
Zrovna jsi vymaloval.
Říkal jsi, že to stejně chce dvě vrstvy, ne?
Pojď hrát Monopoly, tati.
Jdeme, broučku.
- Ahoj. - Ahoj.
Co se děje?
Nezvedáš telefony a nechodíš na schůzky.
To ne. Co se probíralo?
Forenzní nic nenašlo.
Nemůže vystopovat IP adresu odesilatele anonymů.
Ajťáci pořád nevědí, kdo poslal tu textovku s videem.
- Nějaké stopy v chatě? - Nic.
Vrah o nás musel vědět.
A věděl, že si Kviumová občas chatu půjčuje.
Takže naše jediná stopa z kaštánka, kterou máme,
je otisk prstu od dcery Rosy Hartungové.
Tak s ní musíme mluvit.
- S Hartungovou? - Jo.
Všechno se točí kolem ní. Už od začátku.
Nenechají nás ji vyslechnout.
Podívej se na tohle. Video, co jsem právě objevil. Koukni.
Teď ne. Nylander chce mluvit o Ricksovi.
Záznam natočený policií z místa, kde Kristine zmizela.
Koukej.
Vedle školní tašky.
Kaštánek.
Musíme na Nylandera znovu zatlačit.
Jo.
SERIÁL NETFLIX
KAŠTÁNEK
Ricks sloužil 22 let
a nebyl jen součástí našeho týmu,
ale základem, na kterém tým stojí.
Ztráta Martina zasáhla nás i celý případ.
Ale jemu i rodinám obětí dlužíme,
abychom vraha či vrahy našli a zastavili.
Prosím, připojte se k minutě ticha
na počest našeho kolegy
a přítele
Martina Rickse.
Čtyři oběti, včetně jednoho z nás.
A ministryně může být další.
Má policejní ochranku. Všechna opatření…
A vystoupení jejího manžela v televizi… Média nás žerou za živa.
Ministr spravedlnosti šílí kvůli těm otiskům.
- Otisky můžou teoreticky vydržet věčně. - To nemyslíš vážně.
Hej! Pusť ho!
- Přestaň! Jansene! - Co se děje?
- Jansene, přestaň! - Je to tvoje vina!
Ricks umřel kvůli tvýmu posranýmu nápadu!
Tak už dost!
Já jsem to posvětil.
Jestli chceš někoho vinit, obviň mě. A uklidni se!
Běž domů a dej si pauzu.
Dobře.
- Nylandere. - Jo. Počkej.
Nestůjte tam jen tak. No tak! Máme případ!
Vím, co vy dva chcete.
Můžete vyslechnout Hartungovou.
Mluvil jsem se nimi, čekají vás.
Dostala nějaké výhružky.
Omlouvám se, bylo to jen pro zasvěcené.
Vyžádejte si zprávy z rozvědky.
Steenův rozhovor je všude na sociálních sítích.
Právě mi volal poradce premiérky.
Doporučují vydat tiskovou zprávu,
ve které vyjádříte svou důvěru v policejní vyšetřování.
Ale Steen má pravdu.
V případu jsou teď nejasnosti.
Musíme ukončit všechny mediální spekulace,
abychom se vyhnuli tlaku na vládu a ministerstvo spravedlnosti.
- Je tady policie. - Roso…
Chcete se přece vrátit k vyjednávání, ne?
Teď se nemůžu rozhodnout.
Nejdřív si promluvím s policií.
Jsou tu tři ženy…
Laura Kjærová, Anne Sejer-Lassenová a Jessie Kviumová.
Poznávám je z médií, ale nikdy jsem je nepotkala.
Vrah všechny tři anonymně nahlásil místním úřadům za to,
že zanedbávaly nebo zneužívaly své děti.
Navzdory udáním úřady zneužití neodhalily.
Jste ministryně sociálních věcí a kvůli dceřiným otiskům věříme,
že se vrah zaměřuje hlavně na vás.
Myslí, že je to má vina?
Možná.
A možná je to ten samý muž, který vám před časem poslal ty výhružky.
Tušíte, kdo by vás mohl nazvat vražedkyní?
Na to se už policie ptala, ale nevím.
Zamyslete se, prosím.
Napadá vás nějaký konflikt nebo problém, za který by se vám někdo chtěl pomstít?
Ne, netuším. Nemám osobní nepřátele,
ale doporučila jsem odebrání zneužitých dětí ve více případech.
Ano, někteří rodiče se možná cítí zrazeni.
Napadají vás nějaké konkrétní případy?
Ne. Nejsem typ, co by takhle přemýšlel.
Děti jsou vždy na prvním místě.
Jak víte, sama jsem byla na čas v péči.
- Vím, o čem mluvím. - Řekněte nám víc.
Jsem adoptovaná. Jedináček.
Své pravé rodiče neznám.
Oba mí pěstouni zemřeli, ale měla jsem krásné dětství.
Ti kaštánci musí něco znamenat.
Napadá vás důvod, proč vás s nimi někdo dráždí?
Jen to, co už víte. Kristine ty figurky vyráběla…
To není podstatné. Musí to být něco jiného!
Je to… Je to zvláštní vizitka.
Zdá se, že vás někdo zná a chce vám něco říct.
Zamyslete se.
Možná dřív v životě…
Když jste byla mladší, nebo…
Nebo když Kristine před rokem zmizela?
Ne.
Nevím, co by to mohlo být.
Díky.
- Jste na mrtvém bodě? - Ne, vrátíme se.
Rádi bychom viděli případy odebrání dětí z vašeho působení na ministerstvu.
Ovšem.
Mám na vás pár otázek.
Je nějaká šance, že je naživu?
Kristine?
Ne. Je mi líto.
Ale chápeme,
proč váš manžel řekl v rozhovoru, co řekl.
Ale ty otisky…
Třikrát? To už se zdá…
Jestli vám chce vrah ublížit,
největší bolest způsobí tím, že vám i vašemu muži dá naději.
Ale na sto procent to nevíte?
Možná je tu nějaká šance?
Zavolejte, když vás něco napadne.
Děkujeme.
Tohle jsou poslední případy odebrání dětí.
Z ministerstva pošlou další.
Hledáme případy vzteku proti systému nebo ministryni.
- Jo. - Bezva.
Tyhle případy jsou naše nejlepší šance.
Musím na schůzku ve škole, za hodinu jsem zpátky.
Ten kaštánek na videu musí znamenat, že Kristinin útočník je ten samý,
kdo…
Rosa musí být to pojítko.
Ano, ale nemůžeme dokázat, že ty vraždy jsou spojené s Kristine.
Můžu to video znovu vidět?
- Jasně. - Čas?
Minuta dvacet osm.
Vypadá jako ty ostatní.
Možná figurku vyrobila a vypadla jí z tašky?
Pojď sem.
Vidíš to, co já?
Přetoč to.
Genzi, máš chvilku?
Ne, Nylander se po mě vozí.
Přehraj si tohle až do konce. Čas 02:48.
Bezva. Pět minut pauza, lidi.
Přetoč to na časový kód.
Jo.
- Dvě minuty 48 vteřin. - Jo.
Cože?
- Není to Linus Bekker? - Je.
Víš, kdy to natočili?
- Máš to ve složce? - Jo.
Podle zprávy bylo bydliště Linuse Bekkera prohledáno na udání.
- Jo? - Jo.
Hovor přišel z mobilu s anonymní kartou.
- Jo. - Našel jsi něco dalšího?
Ne. Měli jsme moc práce s mačetou a Bekkerovými úchylnými sklony.
Naboural se do policejní databáze a prohlížel fotky mrtvol.
Ale nepřiznal se, dokud ho Jansen nekonfrontoval s mačetou?
Myslím, že ano.
V 18:07…
tam Bekker byl.
V 18:07?
Co se tam píše?
To je ten samý čas.
Bekker tvrdil, že tou dobou jel zrovna s mrtvolou v autě na sever.
Nechci vám kazit teorii,
ale Bekker ji mohl zabít před i potom videu.
Proč se přiznávat k vraždě, kterou nespáchal?
Zeptáme se ho.
- Jo. - Myslíš, že tě Nylander nechá?
Liv hledá všechny případy odebrání dětí a po schůzce ohledně azylového domu
se setkáme u mě doma a společně je projdeme.
Ale máte jednání na ministerstvu financí.
Ne, to jsem zrušila.
Četla jsem vaši tiskovou zprávu. Nevydáme ji.
Souhlasím se Steenem.
Já také, ale nezasvěcenému může připadat jako blázen.
Pokud ho podpoříte, tak vám jako váš poradce a přítel říkám,
že riskujete, že vás premiérka odvolá.
Není nic důležitějšího než rodina.
Díky.
- Dohlédněte na ni. - Jistě.
Moment. Zapomněla jsem svůj notebook, ať mi ho Liv doveze.
- Určitě. - Děkuji.
Asi bychom už měli…
Táta už čeká, jdeme.
Můžeme, broučku? Užili jsme si to, díky.
Ano, Tobiasi. Měj se!
Ano?
S policií kolem a ochrankou je toho moc. Počkáme.
Ona nečekala.
Nám šanci nedala. Proč by ji měla dostat?
Udělej, na čem jsme se dohodli.
Co tahle zpráva z loňska?
Sjeď dolů.
Ne, to není… Co tamta?
- Ahoj. - Ahoj.
- Jsou venku novináři? - Ne.
Ale bohužel byli ve škole.
Je to vaše vina! Zase jste s tím začali!
Už jsem mu vysvětlil, proč to děláme.
Ale je pro něj těžké tomu uvěřit.
Budu v kanceláři. Pořád mi vyzvání telefon.
Mám stovky e-mailů od lidí, co ten rozhovor viděli.
Co děláš?
Policie požádala o složky k dětem odebraným za mého působení,
tak je procházíme.
Pamatujete na ten příšerný případ… Byla to doktorka?
Odebrali jí dítě a ona to medializovala.
Byla to zdravotní sestra.
Její obvinění vůči úředníkům byla dost vážná.
Ano, snažím se najít tu složku. Jen si nepamatuju její jméno.
Bylo to po tvé cestě do Bruselu.
Vrať se o dva roky zpět.
Bylo to v zimě. Možná v lednu nebo únoru.
Tady! Tenhle!
Jansene, proč nejdeš domů?
Neviděli jste Hesse nebo Thulinovou?
Ne. Co se děje?
Volá asistentka Rosy Hartungové.
Vzpomněli si na konkrétní případ.
Promluvím s ní.
Díky.
Detektiv Tim Jansen.
Nevím, kde jsou. Možná můžu pomoct já?
Řekni jí, že mě mrzí, že tam nejsem.
Má to být schůzka rodičů a učitelů. Já jsem prarodič.
- Ano. - Le s tebou chce mluvit.
- Ahoj, zlatíčko. - Potřebuju tě tady, mami.
Omlouvám se, nejde to.
Děda je s tebou a spolu to zvládnete, ne?
Chybíš mi, mami.
- Zlato… - To jsem já.
Schůzka začíná.
Thulinová, jdeme!
- Doktor Weiland. - Hess.
Zdravím.
- Pojďte za mnou, prosím. - Díky.
Pacienti samozřejmě zprávy ani informace
o vraždách sledovat nemohou.
Jestli chcete mluvit s Linusem Bekkerem, musí to být pouze o jeho případu.
- Jasné? - Ano.
Nevím, kde to tělo je.
- Vzpomínám si jen na to, co už jsem řekl. - Proto tu nejsme.
Chtěli bychom vědět víc o fotografiích, které jste si prohlížel.
Policejní záběry mrtvých těl z míst činu.
Můžete nám o tom říct víc?
Věděl jsem, že je to nelegální.
Ale na začátku jsem věřil, že mi pomáhají.
Ty fotky.
Ale myslel jsem pak jen na to jedno.
Co si pamatujete ze dne s Kristine?
Pamatuju si, že…
jsem potřeboval čerstvý vzduch.
- Tak jsem šel na projížďku. - V den vraždy?
A co se stalo pak?
Jen útržky. Kvůli lékům mám výpadky paměti.
Ale pamatujete si, jak jste sledoval Kristine?
Ani ne.
Ale pamatuju si to místo a její kolo.
Ale když si ji nepamatujete,
jak víme, že jste ji napadl a zabil?
To říkali oni.
Pomohli mi vzpomenout si i na jiné věci.
Kdo? Policie?
- Ano. - Ano?
Našli mi na botách hlínu a na mojí mačetě byla krev.
To je důkaz. To nás nezajímá.
Zajímá nás, jestli jste…
Na začátku jste tvrdil, že jste to neudělal.
- Pamatujete si to? - Jo.
Proč jste to řekl?
Já…
Doktoři říkali, že takhle moje nemoc funguje.
Že zaměňuji realitu a fakta.
Linusi.
Měl jste v té době někoho blízkého?
Někoho, s kým jste se seznámil náhodou?
Někoho, komu jste věřil? Možná někoho online?
Nevím, co ode mě chcete.
Chci se vrátit do svého pokoje.
- Klid. - Nebuďte nervózní, Linusi.
- Klid. - Sedněte si.
Už jsme skoro hotoví.
Pomůže nám…
Zkuste se zamyslet…
My zjistíme, co se stalo Kristine Hartungové.
- Myslíte? - Ano.
Říkal jste, že jste jel na sever s Kristininým tělem.
Ale to není pravda. Stojíte přímo tady.
Vidíte? To jste vy.
V době jejího zmizení.
Myslím, že jste o ní slyšel ve zprávách
a šel se podívat na místo činu, protože vás to vzrušuje, že?
Linusi?
Proč se nezeptáte na to, co chcete vědět?
Co tím myslíte?
Proč jsem se přiznal ke zločinu, který jsem nespáchal?
- Proč tedy? - Ale no tak…
- Proč jste se přiznal? - Nechápete to?
Opravdu ne? Já vím, proč tu jste.
Proč jsme tady?
Kaštánku.
Pojď dovnitř…
Jak o tom víte?
Stejně jako vy jsem nic nevěděl.
Pak ale našli u mě v garáži tu krvavou mačetu.
Došlo mi, že jsem součást jeho plánu.
- Jsem vyvolený. - Kdo si vás vybral?
Kam dává ty kaštany?
Dělá kaštánky, ne? Má nějaký z nich křídla?
- Kde je Kristine? - Na tom nezáleží.
- Co jí udělal? - To je jedno!
Kde je?
Užila si s ním skvěle. To vám zaručuju.
Kde je?
- Hessi! - Řekni mi, kde je!
Kde je!
Řekni mi, kde je!
Napadl mě! Ten policista mě napadl.
Promiň.
Přehnal jsem to.
Volal mi Nylander. Něco se muselo stát.
Jak sakra Bekker ví, kdo je vrah?
Bekker přece hacknul policejní záznamy s fotkami z míst činů.
A?
Co když v těch složkách viděl něco, co poznal z případu Kristine Hartungové?
Hned zavolám Genzovi.
Ahoj. Co vám Bekker řekl?
Povím ti to později. Potřebujeme fotky, které Bekker našel ve složkách
a seznam zločinů, které ho zajímali.
Ajťákům budeš muset zavolat sama.
Jedu na místo činu, které právě nahlásil Jansen.
- Jansen? - Ano.
- Nevolal ti? - Ne.
Dostali jsme tip od asistentky Rosy Hartungové.
Myslí si, že našli vrahy.
- Kde je Jansen? - V budově u vchodu.
Díky.
Dostali jsme tip od asistentky Rosy Hartungové.
Na ženu, které odebrali dítě kvůli zanedbání péče.
Je to stará slévárna. Žil tu správce.
Nájemnice je Benedikte Skansová.
28letá zdravotní sestra.
Trpěla poporodní psychózou a úřady jí dítě odebraly.
Krátce nato dítě zemřelo na plicní infekci.
Byla na psychiatrii, odkud ji letos na jaře propustili
a vrátila se k práci sestry.
Žila tady se svým přítelem.
Jak vidíte, nikdy nezapomněli na to, co se stalo.
Myslím, že to Skansová a její přítel udělali spolu.
- Kde jsou teď? - Skansová odešla z nemocnice kolem druhé.
Od té doby ji nikdo neviděl.
- Které oddělení? - Pediatrie.
- Kdo je její přítel? - To zjišťujeme.
Nejsou manželé, takže v případu figuruje jen její jméno.
Myslíte, že jsou to oni?
Obtěžovali Hartungovou, zabili tři ženy a Rickse?
- Musí být. - Tím si nemůžeme být jistí.
Byla sestra na oddělení, kde se mohla setkat alespoň se dvěma obětmi.
Nylander.
Určitě je musíme vyslechnout, ale…
Nebude snadné je najít, když vědí, že je hledáme.
To jo.
- Nějaké informace o příteli? - Co to sakra je?
Volal doktor z psychiatrického oddělení.
Prý jste Bekkera vyslýchali bez mého vědomí.
A tys ho prý napadl, Hessi. Museli vás odtrhnout!
Co se to sakra děje?
Mluv!
Ano, je to ona.
Co si myslí, že udělala?
Kontaktovala vás nějak, nebo vám vyhrožovala?
Ne, ale našli jsme něco, co může znamenat…
Co je, Liv?
Engellsi?
Policie zjistila, kdo je přítelem té sestry.
- Ahoj, zlato. Myslel… - Kde je Gustav?
Nejel s mým řidičem, že ne?
Jo. Před deseti minutami odjeli na tenis.
Nesměl jet na kole…
Roso? Co je?
- Roso? Zlato? - Musíš ho najít.
Policie říká, že můj řidič je přítel té sestry.
Kde jsi?
Budu tam za dvě minuty.
Vidím polohu jeho mobilu.
Vidíš ho?
Gustave?
Slyšíš mě, Steene? Steene?
Gustave!
Svědkové viděli z místa odjíždět šedou dodávku.
Musíme ji dát do pátrání.
Našli auto ministryně.
Začneme vyslýchat rodiny a jejich zaměstnavatele.
Nylander bude koordinovat s rozvědkou.
Tohle musím vzít.
- Ahoj, Akseli. Jaká byla schůzka? - No, nešlo to moc dobře.
- Měla jsi tam být. - Jak to?
Le se zhroutila.
Teď o tom nemůžu mluvit. Myslím, že ještě nespí.
Přijď brzo ráno a promluvíme si o tom.
Zatím čau.
ÚTERÝ, 20. ŘÍJNA
Dobře, takže nezmínil místo, kde bydlí, nebo kam chodí?
Možná u přátel nebo rodiny?
Ne. Už jste se ptal. Je tu nový. Nevěděla jsem, že má přítelkyni.
Omlouvám se, že otázky opakujeme,
ale hledáme vodítko. Každý drobný detail se počítá.
Něco, co váš řidič řekl,
nebo jakýkoli detail, kterého jste si na něm všimli.
- Cokoli, co nám pomůže najít… - Rosa už odpověděla!
Jistě.
Jak jste to mohli dopustit?
Vy ty lidi neprověřujete?
- My… - Co když unesli i Kristine?
Co když to byli oni?
To ještě nevíme.
Ale je důležité mít na paměti, že víme, kdo jsou.
Známe je.
Jejich dítě zemřelo na onemocnění plic
krátce po jeho odebrání z domova.
Obviňují z toho vás.
Hledáme stříbrnou dodávku,
která podle svědků odjela z místa činu.
Všechny mosty a hlavní silnice jsou zablokované.
Sledujeme letiště, nádraží i trajekty.
Mají dvě možnosti.
Schovat se, nebo se vzdát.
Jestli se schovají, využijeme všechny prostředky, abychom je našli.
Zásahová jednotka má pohotovost.
Chci zpátky svého syna. A svou dceru.
Najděte moje děti.
Sežeňte někoho z domobrany. Potřebujeme víc lidí.
Už je to 12 hodin a únosci se ještě neozvali.
Jo.
- Ahoj. - Ahoj.
Copak, už jdete do školy? Ahoj.
- Mám pro tebe snídani. - Nemusíme to dělat teď.
Slyšel jsem zprávy.
Jo.
Hodím vás tam. Tak nasedat.
Kdo si dál müsli rolku nebo pečivo?
Co ty na to?
Zlato, moc mě mrzí, že jsem to do školy nestihla.
Měla jsem tam být.
Ale mám vážný případ.
A vím, že teď nejsi šťastná.
Ale je to jen na chvíli, protože brzo už budu doma častěji
a budeme pořád spolu…
Nemůžu bydlet s dědou?
Ty bys chtěla?
Nikdy není naštvanej.
Vždycky zapaluje svíčky a hrajeme si na schovku.
Jsem u něj šťastná.
Tvoje štěstí je ta nejdůležitější věc na světě.
Dneska večer za vámi přijdu a promluvíme si o tom, ano?
To je dobrý nápad, Le.
Platí?
Super.
Pořád nevíte, kam chlapce odvezli?
Ještě ne.
Našli jsme pokoj, kde mohlo být po nějakou dobu schováno dítě.
A ten iPad nebo laptop z bytu Skansové?
Obnovit smazané soubory z laptopu chvíli potrvá.
Tak co máme? Co?
Volal jsem na psychiatrii v Roskilde. Benedikte Skansová měla problém…
Co víme o Rasoulim?
Bývalý voják. Dva turnusy v Afghánistánu jako řidič. Papíry v pořádku.
Ale někteří jeho kolegové tvrdí, že začínal být labilní.
- PTSD? - Rozhodně možné.
Ztráta jejich dítěte znamená, že jsou nepředvídatelní.
Všechno nasvědčuje tomu, že jsou vrazi.
Tak to není. Držme se důkazů.
Vyhrožovali Rose Hartungové a unesli jí syna.
Ale u nich doma jsme přece nenašli žádné známky, že plánují vraždit, že ne?
Zatím nic. Žádná DNA, otisky prstů ani kaštánci.
Skansová měla hodně oplétaček s úřady. Cituju z jejího deníku:
Podle ní je „lepší máma, než ta hovada, co dostanou děti do péče.“
To nic nedokazuje.
- Nylandere, musíme si mluvit s Bekkerem… - Na Bekkera už zapomeň, Hessi!
Naší prioritou je najít toho kluka!
Thulinová, musím s tebou mluvit.
Zmínit Bekkera bylo možná trochu impulzivní.
Chtěl tam jít Hess. Promluvme si…
To nebyl Hess, ale já.
Mluvil jsem s jeho bývalým šéfem. Má dlouhou historii psychické lability.
Dobře.
Vím, že při požáru přišel o ženu.
- Ale nechápu, co… - A taky tříměsíční dceru.
Dobře, ale to neznamená, že se mýlí.
Rozdělím vás. Ty si vem sněmovnu a Rasouliho.
Ty Skansovou a jejich byt ve slévárně.
Prohledej znovu pokoj Gustava, zda jsme něco nepřehlédli. Jděte.
Tak jo.
Zůstaneme tady, než se to uklidní.
Potřebuje najíst, zlato.
Od dnešního rána nic nejedl.
Neměli jsme ho unášet.
Měli jsme toho nechat, když našli náš byt.
Možná bychom ho měli poslat zpátky?
A všechno jim říct. Že jsme chtěli, aby se cítila, jako my.
Ano.
Je načase, aby se cítila jako my.
Co to sakra je?
Co se děje?
Přestaň!
- Co to děláš? - Nech mě bejt!
Co to děláš?
- Nech toho! - Neprojde jí to!
Je to jen kluk. Jen kluk!
Jsem na tvojí straně.
Taky mi chybí.
Chybí mi každý den.
Pojď sem.
Nezmínil nějaké místo kam jel s rodinou či přáteli?
Moc jsme spolu nemluvili. Tohle je rozpis služeb, co jste chtěl.
Nebyl vůbec takový, jak tvrdí média.
Ale jezdili s ním hlavně Rosa a Vogel.
- Je tohle správně? - Vogel si auto rezervuje, ale ano.
Takže Rasouli určitě vezl ministryni i čtrnáctého?
Ten večer?
Ano.
- Kde je Vogel? - Kancelář má támhle.
JE KRISTINE HARTUNGOVÁ JEŠTĚ NAŽIVU?
Tak jo. Budu v kanceláři.
Dobrý den.
- Našli jste Rasouliho? - Ještě ne.
Jak můžu pomoct?
Jak dlouho znáte paní ministryni?
Chodili jsme spolu na střední a pak jsme oba studovali politologii.
- Znáte se už dlouho? - Jo.
Od školy, přes partnery, až po…
- … založení rodiny. - Já rodinu nemám.
Dobře.
Ale je mi ctí být součástí její rodiny.
A Steenovy, samozřejmě.
- Znal jste Kristine? - Samozřejmě.
O co jde?
Podle rozpisu služeb
pracoval Rasouli čtrnáctého pozdě do večera.
Je to tak? Nebo jsi mu dal volno?
Rosa měla ten den předávání cen, ale to se zrušilo.
Takže…
Rasouli napsal, že ten večer pracoval.
Zapomněl jste mu to říct, takže čekal v královské knihovně?
Netuším. Proč věřit jeho poznámkám?
- Nemáte ho snad hledat? - Kde jste tu noc byl?
Nebo večer 6. října?
Nebo 12. října kolem 18:00?
- To jsou doby vražd. - Vážně?
Odpovím při oficiálním výslechu za přítomnosti právníka.
- Hess. - Tady Genz.
Ministryně se ptá, jestli je něco nového?
- Chová se ke mně jako k podezřelému. - Z čeho?
Hned jsem tam.
Musím jít.
- Co je? - Mluvila jsi s Genzem?
Ne, proč?
Vystopoval dodávku, kterou jela Skansová a řidič.
Je pronajatá.
- Kde je? - Někde v lese. Jedu tam.
Jansen a zásahovka už tam jsou.
- Hned jsem tam. - Hele,
něco mi nesedí.
Podle rozpisu služeb může mít řidič alibi.
Vypadá to, že v době vraždy Jessie Kviumové byl v práci.
Řekneš mi to později.
Jedu do toho lesa.
Haló?
Policie!
Haló!
Jansene? Kde je ten kluk?
V sanitce. Není zraněný, ale vezmou ho do nemocnice.
- A patolog? - Ještě tu není.
Těla byla ještě teplá, když jsme přijeli, není to dlouho.
Myslím, že ta žena se zbláznila.
Přítele ubodala nožem a pak si sama podřízla hrdlo.
Nějaké stopy další osoby?
Zajistili jste místo činu?
Musíme prohledat les!
Zavolejte psy.
- Vy dva, tudy. - Proč, Hessi?
- Za mnou! - Co chcete?
Pojďte. Baterku!
Tady Thulinová.
Musíte poslat forenzní do bytu Skansové a řidiče.
Máte jednu novou zprávu. První zpráva.
Hessi, tady Nylander.
Skansová a Rasouli jsou vrazi,
zastavuji prohledávání lesa.
Doktor vyšetřil Gustava Hartunga. Má hlad, ale jinak je nezraněný.
Jak je chlapci?
- Našli jste je? Vyjádření? - Foto, Roso?
Uvidíme se na stanici.
Žádné další zprávy.
Hlavní menu. Pro přehrání stiskněte 1. Na hlasovou…
Určitě jsi je neslyšel mluvit?
Slyšel jsem, jak se hádají, ale nevím o čem.
Chápu, ale musíme to vědět jistě.
- Neřekli… - Ne! O Kristine nemluvili.
Je Gustav v pořádku?
Ano. Doufáme, že ano.
Něco nového o Kristine?
Ne, je mi líto.
Tak co jste zjistili?
Je mi líto, ale nenašli jsme nic, co by naznačovalo, že Kristine žije.
- A co její otisky? - A ti kaštánci?
Můj nejlepší odhad je…
že je měli z jejího stánku a použili je, aby vám ublížili.
- Jak jsem řekl… - To není pravda.
Mohli jste se splést.
V bytě vrahů jsme dnes našli něco,
co vyšetřování uzavřelo.
Nic nenaznačuje, že by měli co dočinění s Kristine.
Ano.
Doufám, že odejdu brzo.
Žádný spěch. Už spí.
Dneska si promluvit nechtěla.
- Nechce se vrátit domů? - Chce se mnou chvíli zůstat, takže…
- Dobře… - Nevím, co bysme měli dělat.
Probereme to pak. Vrátím se co nejdřív.
Užijte si to, dokud je to studené.
Thulinová, ty se k nám nepřidáš?
Jasně.
Nylandere!
Proč jsi zastavil prohledávání lesa?
Nemám čas. Mám tiskovku…
Patolog si není jistý, že Skansová spáchala sebevraždu.
- Řidič má alibi… - Nedostals moji zprávu?
…na dobu vražd Kviumové a Rickse.
- Nedostalas moji zprávu? Hessi? - Neudělali to.
Někdo to na nás nahrál.
Chce, abychom věřili, že jsme případ vyřešili.
Musíme si znova promluvit s Bekkerem.
- Co jestli se pleteš? - Hess, nemýlím se.
Thulinová, mohla bys mu pomoct?
Hessi, podívej…
- Musíme si promluvit s Bekkerem a… - Teče ti krev z nosu.
Našla jsem to ve slévárně. V chladničce.
Proč jsme to nenašli dřív?
Byla slévárna zamčená?
- Někdo to narafičil. - Klid.
Tohle nic nedokazuje a ty to víš!
Jestli ji teď přestaneme hledat, riskujeme…
Nech to být.
Jestli přestaneme…
Překlad titulků: Lucie Mandziuková