Što kaže šef odjela za ubojstva?
Pronašli su još jednu lutku od kestena s Kristineinim otiscima.
Nema smisla.
Zašto ostaviti lutku…
Ne znam. Kažu da je to nekakvo čudno uznemiravanje.
-Kako se Steen nosi sa svime? -Bit će dobro. Dobar smo tim.
Reci ako želiš razgovarati.
Ovdje sam.
Lijepo od tebe, Frederike. Hvala.
PREKINUTA POTRAGA ZA KRISTINE HARTUNG
KAMO JE ODVEDENA?
UBOJICA JE NAPAO DOK SE VRAĆALA KUĆI S TENISA
Bok, dušo.
Bok.
Kakav ti je bio dan?
U redu.
Gdje je tata? Nisi večerao?
Ne. Cijelo popodne je u svom uredu.
Vjerojatno zbog novog građevinskog projekta.
Vjerojatno imaš pravo. Rekao je da ne ulazim.
Steene?
Što je sve ovo?
Moram sve ponovno proći.
Što da je Gustav ušao i vidio ovo?
Što bi mu to napravilo?
Znam da još piješ.
Prestao sam piti.
Moraš prestati i s ovime.
Zbog Gustava.
I zbog nas.
Ne mogu zatomiti osjećaje.
Da, možeš.
-Ja to radim svaki dan. Možeš i ti. -Ali neću.
Ima mnogo neobičnih detalja. Otisci prstiju.
-Zatim… -Nisi je pokupio.
-Zato ovo radiš. -Ni ti je nisi pokupila.
-Nijednom. -Ali obećao si!
Oprosti.
Oprosti, dušo.
Samo obećaj da ćeš sve pospremiti.
NETFLIXOVA SERIJA
LUTKE OD KESTENA
Jesu li već zapalili lampione?
Nego što. Izgleda kao kineski festival lampiona.
-Super. -Trebala si vidjeti.
-Znam. -Šteta da nisi stigla.
Da.
Je li tamo?
Znaš što? Nije baš raspoložena za razgovor s tobom.
Dobro, ali reci joj…
I traži dopuštenje da si probuši uši.
-Ne, naravno da ne može propušiti uši! -Moram ići, bok!
-Raspisali smo tjeralicu. -Dobro.
Možda je on ubojica?
Ne, ima alibi za ubojstvo Anne Sejer-Lassen, ali…
Pođi sa mnom.
Istraživali smo anonimnu prijavu da je dječak zanemarivan.
Hague je izgradio tajni podrum.
Našli smo i njegov laptop.
-Jesi li dobro? -Jesam, hvala.
Soba i otvor zvučno su izolirani.
Sve je izgrađeno ispod rešetke. Nikad nisam vidio ovakvo što.
Poslao sam uzorke vlakana u labos.
Tražimo otiske da vidimo tko je još bio ovdje.
Thulin? Pristupila sam Haugeovom laptopu.
Folderi su nazvani prema mjesecima.
Magnuse?
Jesi li spreman?
Bit će jako zabavno, obećavam.
Ne želiš uzrujati mamu, zar ne?
Dobar dečko. Skini majicu, može?
Dobro. Sjajno ti ide.
Dobar si dečko.
Jako dobar dečko, Magnuse.
I prekrasan si.
Magnuse, volim te.
Dođe ti da ubiješ očuha.
Ne njegovu mamu.
Mama je otkrila da nešto nije u redu. Zato je promijenila brave.
Ako je netko to anonimno prijavio i ubio Lauru Kjær
jer je smatrao da je ona loša majka…
zašto je onda ubio Anne?
Možda je počinitelj smatrao da je i ona loša majka.
Ali zašto? Pakirala je stvari i pripremala se ostaviti muža.
Da?
Krv između podnih dasaka kod Sejer-Lassenovih…
-Pripadala je kćeri? -Da.
Našli smo i sestrinu krv u kupaonici i zimskom vrtu.
Sve je u izvješću. Zašto?
Mislim da su cure malo previše sklone nezgodama.
-Ne, ne mislim… -Hvala, moram ići.
Trebamo medicinsku dokumentaciju sestara Sejer-Lassen.
Bolnica u Gentofteu, slomljena ključna kost.
Slomljen nos.
Ne gledajte mene. Gledajte slike.
I otpusno pismo s traumatologije u Kopenhagenu, dok ste živjeli ondje.
-Pala je niz stepenice. -Da.
-Nisam ja. Bila je nesreća. -Znamo što ste radili svojoj djeci.
Pitanje je tko je još znao.
Tužiteljstvo će vas optužiti za zlostavljanje vaše djece.
Možda ih više nikad nećete vidjeti. Razumijete?
Volim svoju djecu.
Zaista.
Tko je znao?
Vaša žena je znala.
Ili je barem počela sumnjati.
Tražio sam pomoć. Razgovarao sam s nekim nakon prijave.
Koje prijave?
Socijalnoj službi.
Socijalni radnik je došao, ali moj odvjetnik je to riješio.
-I to je bilo to. -Socijalnoj službi u Gentofteu?
Kopenhagenu. Prije nego što smo preselili.
Pitao sam ima li prijave, no rekli su da nema.
Tko je to prijavio?
Ne znam. Bilo je anonimno.
Da?
Dobro, u redu. Ne.
To je baš naporno. Baš vam hvala.
Što su rekli?
Socijalna služba ne može pomoći do sutra.
-I žele sudski nalog. -Nabavit ću ga.
-I sve štima za auto? -Da. Možeš ga posuditi.
Hvala što si mi pomogla van iz one rupe.
Bok.
-Samo sam navratio. -Da.
Slobodna si?
-Da, jesam. -Bok.
-Sebastian.
Hess. On je moj
partner.
Mogu li posuditi ključ?
Naravno.
-Gdje je? -Spava kod Aksela.
Šteta. Veselio sam se da ću je vidjeti.
-Da. -Ali to ima svojih prednosti.
Imamo malo više vremena samo ti i ja.
-Prošli si put otišla. -Da, žao mi je.
Znaš što? Umorna sam. Nisam baš raspoložena za…
Ne moramo ništa.
Možemo samo sjediti uz čašu vina i družiti se.
Sanjam o tome da odemo nekamo za vikend.
Ne, hvala. Ne idem nikamo.
Znaš li što moj posao podrazumijeva?
-Ne, ne smiješ mi reći. -Što želiš od mene?
Kako to misliš?
Sanjaš o tome da imaš četkicu za zube ovdje ili da ti upoznam mamu?
Misliš da je to moj san?
Mislim da je prirodno sanjati
o tome da useliš sa curom i imaš svoju djecu.
Naravno. Razumijem to.
Ne mogu ti dati što želiš.
Ne možeš ili nećeš?
Koji se vrag događa?
Je li onaj luzer dolje u autu?
Nego što?
Možeš li otići?
Ozbiljno? Ja samo dajem tvom dragocjenom poslu da diktira
kad, gdje i kako ćemo se naći.
Znaš što? Ti si jebeno hladna kuja.
Samo želiš biti sama.
Bio sam zauzet kad je zvao.
-Mislio sam da se želiš vratiti. -Želim.
-Zašto… -Sad je malo komplicirano.
Što dulje čekaš, to će ovdje stvari biti kompliciranije.
-Sutra ću nazvati Freymanna. -I bolje.
Eto vas!
Baš mnogo radite.
Ovo je Rizwan, agent za nekretnine kojeg sam spomenuo.
Zdravo.
Htio sam da vidi stan da vam može dati dobru cijenu.
-U redu. -Razmislite. Deset je posto iznad tržišta.
Vidimo se.
Usput, ostavio sam vam brusilicu u stanu.
Hvala.
SRIJEDA, 14. LISTOPADA
Ubojstva 37-godišnje dentalne asistentice Laure Kjær iz Husuma
i 36-godišnje Anne Sejer-Lassen iz Klampenborga
potakla su glasine o povezanosti ta dva slučaja.
Ubijene su u razmaku od nekoliko dana i anonimni izvori tvrde da ima sličnosti.
-Policija nema komentara… -Spremni?
-…isti ubojica. -Da.
Kamo idemo?
Bukke finalizira zadnje izmjene u sobi za sastanke.
Napokon je popustio.
Sjajno. Vi krenite, ja moram razgovarati s Liv.
Liv, je li me šef odjela za ubojstva opet zvao?
Nije. Ali znam da je policija kontaktirala socijalnu službu.
Zašto?
Ne znam.
Jutros sam tražila neku statistiku od socijalne službe.
Cijeli je odjel bio u zastoju zbog naloga.
-Naloga? -Da.
-Bok. Bok, Liv. -Zdravo.
-Imaš li trenutak? -Naravno. Evo me odmah.
-Imam mnogo posla. -Da, naravno.
Zaboravila si ključeve na kuhinjskom pultu.
Hvala.
-Steene… -Razmišljao sam.
O tome što si jučer rekla. O Gustavu.
Mislim da imaš pravo.
Moramo ga zaštititi.
Stoga ću prestati…
Poslije idemo u kino.
-To zvuči lijepo. -Da.
Rado bih da mogu s vama.
Znaš što?
Možda mogu prebaciti neke sastanke.
Daj da provjerim. Možemo li prije na burgere?
-Rosa? -Da?
Javi ako stigneš s nama.
Naravno.
Nazvat ću te poslije.
Vidimo se.
Kad smo jučer razgovarali, sustav je pao pa nisam mogao…
Ne. Rekli ste da nema prijave vezane za kćeri Sejer-Lassen.
-Ne, krivo ste čuli. -Mislim da ste vidjeli karton iz bolnice
kad ste unijeli broj socijalnog osiguranja.
Niste to provjerili pa vas je uhvatila panika jer je mama mrtva.
Pogriješili ste.
Žao mi je ako smo usporili istragu.
No uvjeravam vas da naši socijalni radnici rade na raščišćavanju papirologije.
Da. I posjetili smo obitelj.
Ne ispričavajte se meni, nego curama koje su primile batine.
-I onom dječaku. -Dođeš?
Da, jer je ovo besmisleno.
Usporedila sam dvije prijave.
Onu protiv Laure Kjær i onu protiv Sejer-Lassen.
SEBIČNA KURVA
„Sebična kurvo. Trebala bi biti pametnija.“
-Isti jezik. -Točno.
Ako je ubojica poslao dvije prijave protiv žena koje su onda ubijene,
možda je već prijavio svoju iduću žrtvu.
Hej, vas dvoje.
Trebamo sve anonimne prijave od proteklih godinu dana.
Samo one na koje je trebalo reagirati.
-Na posao! -U redu.
Što…
-Što je ovo? -Prijave koje smo tražili.
Trebamo još ljudi da brzo prođemo sve ovo.
Thomsene, možeš li to srediti? Javi što nađete.
Moramo razgovarati s Rose Hartung.
Zašto? Ima li novosti?
Ne, ali ubojica vjerojatno stoji iza anonimnih prijava.
Ubio je dvije žene jer su bile neodgovorne majke
i ostavio Kristineine otiske na mjestima zločina.
To je izravna poruka ministrici.
-Ne mislim da nešto zna. -Ali moramo biti sigurni.
Da ti kažem nešto.
Tri sam mjeseca živio u njihovoj dnevnoj sobi.
Svaki sam dan gledao kako gube nadu i tonu u dubok očaj.
-Neću im to opet priuštiti. -Ne.
Ali ne bi bilo lijepo ni da ste vi u krivu, zar ne?
Nisam u krivu, Hesse.
„ON PIŠA U GAĆE OD STRAHA KAD KAŽE NEŠTO POPUT…“
„…VIDIO SAM KUJU KAKO JE ZGRABILA I TRESLA SVOG SINA NA IGRALIŠTU.“
„…NIJE IH BRIGA ZA SVOJU DJECU.“
Dokle si dogurao?
Nitko ne koristi izraz „sebična kurva“
ili „treba biti pametnija“ kao u drugim prijavama.
-Zašto si te izdvojio? Mogu li vidjeti? -Naravno.
Socijalna služba nije ništa našla protiv Kjær i Sejer-Lassen
pa sam tražio slučajeve gdje su pogriješili.
I ja sam izdvojila tih pet dosjea.
Obitelji su vrlo disfunkcionalne.
I dalje je totalno nemoguće.
Nema smisla.
Zašto ih samo ne ubije?
Zašto ih prvo prijavi?
Možda je dao socijalnoj službi zadnju šansu da reagira, ali nikad nije.
Što ako je promijenio stil pisanja?
Da si ti ubojica i napisao si prve dvije prijave
znajući da policija traži treću…
-Kako bi to napisala? -Obje su prijave pomalo nepismene.
Ako pretpostavimo da nas ubojica želi zbuniti,
onda se barem dvije od ovih pet prijava ističu.
Dobro su napisane, elokventne i bez pravopisnih grešaka.
Koja je najbolje napisana?
Prijava Jessie Kvium.
„Jessie Kvium, 24 godine, samohrana majka
šestogodišnje Olivie. Bez kontakta s ocem.“
U prijavi piše da je često pijana, čak i u prisutnosti kćeri.
Susjedi se često žale na goste i glasnu glazbu do kasna.
Savijte se i istegnite…
I savijte. Prekrižite ruke.
Unutra i van…
Super! Unutra i van…
Ruke na bokove i njišite se…
Ruke gore!
-…divovski infinity bazen. -Da.
Ali ne mogu ništa. Idemo natrag, sve spakiramo i…
-Bok, Nikolaj. -Bok.
Čak i da to nije plan…
Što će ti više osim izležavanja uz bazen?
Zaista preporučujem.
Jesi li bio na roditeljskom sastanku u petak?
Ne, moja žena je išla.
Htjela sam razgovarati o nečem važnom vezanom za razrednu kulturu.
Ispričavam se.
To je bio zadnji put. Jasno?
Oženjen sam.
I nemoj me slijediti, kvragu.
Jebi se, ti licemjerni klaune!
Zabi si taj jebeni Audi tamo gdje sunce ne sija!
Hej!
Ima li koga?
Kako znamo da je ona sljedeća žrtva?
Plan zvuči vrlo riskantno.
Ne znamo, ali ona nam je najbolja prilika.
Gledajući vremena između prva dva ubojstva,
ne smijemo gubiti vrijeme.
Što mi želite reći?
Da postoji neki jezivi vrebač?
Moramo otkriti tko je poslao tu prijavu.
-Kažem vam, neka mama iz škole. -Mislimo da nije.
Teško je kad ti socijalna diše za vrat.
Slušajte me.
Ako ima imalo istine u ovome, život vam je možda ugrožen.
Nema.
Dobro.
Rekli ste da ste imali osjećaj kao da vas je netko pratio.
-U trgovačkom centru. -Ispod njega. U podrumu.
Kakav je bio osjećaj?
-Rekla sam onoj istražiteljici. -Recite meni.
Čula sam korake. Stali su kad god sam ja stala.
-Jeste li išta vidjeli? -Ne, rekla sam to.
-Bilo je mračno. -Što ste radili u podrumu?
Dobro.
Dakle? Jesmo li na krivom tragu?
Mislim da je ona sljedeća. Socijalna kaže da je alkoholičarka.
Učitelji misle da zanemaruje svoju kćer.
I misli da ju je netko slijedio u trgovačkom centru.
Šefe, pogledajte.
Možda imamo problem.
JE LI KRISTINE HARTUNG ŽIVA?
Jebo sve!
Nylandere, što ti misliš?
Koliko vam treba?
Šefe, novinari traže izjavu o ubojstvima.
-Što da im kažem? -„Nemamo komentara.“
Molim vas za pozornost.
Gustave?
Ideš li?
-Trebamo kupiti slatkiše. -Može. A mama?
Ipak ne stigne. Žao mi je. Dakle…
Bit ćemo samo mi dečki.
Dobar dan. Oprostite na smetnji.
-Steen Hartung? -Da.
Oprostite što sam samo banuo, ali zvao sam nekoliko puta.
Neils Davidsen, novinar Pozadine. Imate li komentar?
Komentar na što?
Vezano za ubojstva one dvije žene,
čuli smo glasine o nekim otiscima.
Nisam ništa čuo.
Otisci vaše kćeri povezuju se s ta dva ubojstva.
Prema policijskom izvoru.
-Ne znam ništa. -Da se čovjek zapita je li živa.
Možete li doći u studio večeras?
Moj sin i ja idemo u kino.
-Molim vas, idite. -Steene…
Tko je to bio?
Tata, tko je bio?
Nitko.
Donesi ljepilo.
-Gdje je? -Tamo gdje držimo ljepilo, u redu?
Samo ga jebeno donesi!
-Idem do Victora. -Gustave.
Gustave.
Možeš li pomaknuti zadaću?
-Koliko te neće biti? -Rekla sam ti.
Možeš li postaviti stol?
-Nisi bila na festivalu lampiona. -Ne.
Zašto Sebastian ne može ponekad biti ovdje?
Imamo dedu.
I ne pitaj njega za bušenje ušiju. Pitaj mene.
Čuješ li me?
To je jako loša ideja.
-Možeš si iščupati ušnu resicu… -Ali nacrtala sam nešto za Sebastiana.
-Rekla si da može doći. -Da.
Ali više nismo zajedno.
Dobri smo prijatelji, ali nismo cura i dečko.
Znam, ali i dalje će doći prespavati, zar ne?
Ne, neće. Gotovo je.
-Zašto ste prekinuli? -Ne tiče te se.
-Tiče! -Ne, to su odrasle stvari.
-Jebene odrasle… -Ne koristimo taj rječnik!
Kako znaš? Tebe nikad nema.
Možeš li otvoriti dedi?
Nije on, nego netko s tvog usranog posla.
Samo sam htio proći osnove prije nego što krenemo.
Može.
-Oprosti, idete večerati. -U redu je.
-Ovo je mjesto za mog dedu. -Le, dosta.
-Prošetat ću. -Ne, čekaj.
Jedi svoje povrće.
-Želiš li još? -Ne, hvala.
Jako je ukusno.
Lažeš.
Djed dolazi pa se spremi.
On nije moj pravi djed.
Pomaže mojoj mami jer ona nema roditelje.
Dobro.
Imaš dva različita oka.
Da, imam. Tako je.
Je li to tigrica?
Imaš li djece?
Nemam.
Ženu?
Nemam.
-Ni tebi ne ide s vezama? -Ide.
Ali moja je žena umrla.
Kako je umrla?
-Ne želiš to čuti. -Želim.
Ona…
Bio je požar ondje gdje smo živjeli.
Tek smo uselili i bilo je nekih ilegalnih instalacija.
Mislim…
Nisam bio kod kuće. Ali ona je bila.
Da ovdje dođe do požara, istrčala bih van najbrže što mogu.
Da.
Žao mi te je.
-Idi gledati TV. -Dobro.
-Prođimo plan. -Da, može.
Gdje Jessie živi?
Ovdje.
Vidimo Kviumičin auto. Englandsvej 17. Prijem.
Kvium i kćer idu pješice prema Istočnom bloku 18. Prijem.
Kvium stiže do svog stana. Šesti kat. Prijem.
…nestala prošle jeseni. Policija je našla otiske Kristine Hartung,
koja je lani navodno ubijena.
Policija nema komentara na glasine
i tvrdi da je slučaj riješen, te da uz dokaze
imaju i potpuno priznanje Linusa Bekkera…
-Na položaju sam. -Mi smo spremni.
Ako se pojavi, vidjet ćemo ga.
Kvragu!
-Što je? -…Kristine. Dobra večer.
-Steen Hartung je na TV-u. -Dobra večer.
Dvije istrage ubojstava gdje su nađeni Kristineini otisci.
-To je sigurno teško… -Upravo sam čuo…
-Mislite li da je Kristine živa? -Da. Mislim da bi mogla biti.
To je sigurno veliki šok…
Zato se želim obratiti ljudima. Ako itko zna nešto…
Ako ste vidjeli nešto u vezi s našom kćeri, kontaktirajte policiju.
-Gdje je Vogel? -Nije prekasno.
Ako ste je oteli…
-Nađi ga odmah! -Molim vas, vratite nam je.
-Kad ste ovo dogovorili? -Nismo.
-Ne zaslužuje ovo. -Rosa, ovo će imati posljedice.
Kristine zaslužuje biti sa svojim prijateljima.
-Ići u školu. -Liv Christiansen.
Zaslužuje biti s obitelji, vratiti se svom životu.
Ministar pravosuđa zove.
Što biste rekli Kristine da sad gleda?
Nedostaješ nam.
Nećemo odustati dok te ne nađemo.
Gdje je Gustav?
Spava.
Potpuno je slomljen.
Nisam htio…
Većinu noći ne mogu spavati jer mislim da je čujem.
Svaki put kad pogledam kroz prozor, vidim kako se ljulja.
Čujem njezin smijeh u autu.
Osjećam njezine tople ruke dok sam ih držala
kad je operirala slijepo crijevo.
Rosa.
Ne bih to učinio…
da nisam svim srcem vjerovao u to.
Osjećam je.
Znam da je živa.
Dušo.
Zar je ne osjećaš?
Nema aktivnosti blizu ulaza. Prijem.
-Ima li što? -Što je bilo?
-Zašto gasiš svjetla? -„Jessie“ ide u krevet.
A vi?
Nula bodova.
Ne znamo hoće li večeras napasti.
Ispast ćemo budale.
-Ti ćeš najviše. Ovo je bila tvoja ideja. -Da.
Usput…
Ja…
Žao mi je zbog tvoje žene.
-Tvoja kćer je pametna, ha? -Da.
Njoj idu sve zasluge. I njezinom djedu, naravno.
-Spomenula je da ponekad pomaže. -Da ponekad…
Počelo je kad su se Aksel i njegova žena brinuli za mene.
-Kako to? -Nije mi baš bilo bajno u životu…
Otad je tu za nas.
-A njezin tata? -Nije vrijedan spomena.
Zato se želim prebaciti u NC3.
-Da imaš više vremena? -Da.
Previše noćnih mora i premalo sna. Teško je sve to filtrirati.
Da, ali i zato si dobra u svom poslu.
Možda.
Muškarac koji je pušio ide prema ulazu. Prijem.
Imaš li opis? Prijem.
Ne, nosi majicu s kapuljačom. Srednje visok, vitak. Prijem.
Što se događa?
Netko se ušuljao u zgradu. Idi na radio.
Bravo, potvrdi je li naoružan. Prijem.
Četvrti kat. Prijem.
Peti kat. Prijem.
Thulin, na tvom je katu. Prijem.
Prošao je pored stana. Prijem.
Okreće se. Bravo, budite spremni. Prijem.
Bravo, krenite.
-Ne miči se! -Kog vraga radite? Pustite me!
Nisam ništa napravio! Nisam ništa…
Nikolaj Møller, Mantuavej 76.
-Što želite? -Razgovarati s Jessie.
O čemu?
-Poslala mi je poruku. -Poruku?
Pin?
-Pin mobitela? -2003.
Koji se vrag događa?
„Dođi k meni ili ću poslati ovo tvojoj ženi.“
Ucjenjuje me. Htio sam je zastrašiti.
Tiho.
Tko je to snimio?
Poruka je sa skrivenog broja.
Prije pola sata.
-Tko je s Jessie? -Ricks. U kolibi koju ona katkad koristi.
Što ima?
Možemo li uskoro kući?
Ne.
Idite spavati.
-Gdje je drugi murjak? -Otišao je po pizze.
A vi dotad gledate videe na PornHubu?
Pa što ako gledam?
Koji vrag?
Ostanite ovdje.
Ima li koga?
Gdje ste?
Je li netko tamo?
Olivia?
Dušo?
Mama?
Mama, žedna sam.
Jessie!
-Jessie! -Olivia, bez brige. Ne boj se.
Ja sam Mark. Policajac.
-Znaš li gdje ti je mama? -Ne.
Jansene?
Ricks.
Bože, ne!
Hitna, odmah!
Jessie!
Hesse.
Idem po ostale.
Hesse.
Jansene, ovamo.
Prijevod titlova: Nina Pisk