‫שלום. מדבר גנץ.‬ ‫-זה הס.‬
‫התחלת מוקדם.‬
‫אני צריך ססמה לארכיון הווידאו,‬ ‫כדי לגשת לתיק של הארטונג.‬
‫אתה לא עובד עם תולין‬ ‫על המקרה של היד הכרותה?‬
‫כן. מתי תוכל לארגן לי ססמה?‬
‫אני אשלח לך עכשיו.‬ ‫-תודה.‬
‫זו חקירה מוקלטת של לינוס בקר,‬
‫בנוגע להריגתה של קריסטינה הארטונג.‬
‫הנוכחים הם השוטרים מרטין ריקס וטים ינסן‬
‫ועורך דינו של החשוד.‬
‫לינוס?‬
‫אתה יכול לספר לנו‬ ‫מה קרה ביום רביעי, ה-3 בנובמבר?‬
‫במילים שלך, בבקשה.‬
‫בערב הרגשתי חוסר מנוחה, אז נסעתי לסיבוב.‬
‫ואז ראיתי אותה.‬
‫את הילדה. הולכת עם האופניים שלה.‬
‫מה עשית אחר כך עם הגופה?‬ ‫אתה יכול לספר לנו על זה?‬
‫נסעתי צפונה עם מצ'טה במכונית.‬
‫ואז חתכתי אותה.‬
‫קברתי אותה ביער.‬
‫איפה?‬
‫אני לא ממש זוכר.‬
‫אני לא זוכר.‬
‫הנה. תאכלו את הפירות שלכן.‬
‫לכו למכונית.‬
‫הבטן קצת כואבת לי.‬
‫תקשיבי לי. בסך הכול התווכחנו, בסדר?‬
‫אף אחד לא כועס.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר. שיהיה לך יום כיף, מתוקה.‬
‫היי, אמא.‬
‫את לבד? אפשר לדבר?‬
‫כן, הן יצאו.‬ ‫-קיבלת החלטה נכונה, אנה.‬
‫זאת אולי ההחלטה הנכונה,‬ ‫אבל זה עדיין לא קל.‬
‫אני יודעת, אבל זה הדבר הנכון.‬
‫אני לא יודעת את הפרטים,‬
‫אבל הכי חשוב שתדאגי לך ולילדות.‬
‫אני יודעת.‬
‫בסדר, נתראה אחרי הצהריים.‬
‫ועד אז תארזי.‬ ‫-כן, אני אארוז כל מה שאנחנו צריכות.‬
‫אני אוהבת אותך, אנה.‬ ‫תזכרי, את לא לבד, בסדר?‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- יום שני, 12 באוקטובר -‬
‫למרבה הצער, אף אחד לא יכול‬ ‫לאשר שהיית במלון ביום שני בלילה.‬
‫אף אחד לא ראה את המכונית שלך‬ ‫בחניון לפני שבע בבוקר למחרת.‬
‫הלקוח שלי היה במעצר 48 שעות.‬
‫אבל הוא עומד על כך‬ ‫שהוא היה במלון כל הלילה,‬
‫ושהוא לא עשה כלום, אז אם אין לכם מידע חדש…‬
‫לאורה החליפה את כל המנעולים‬ ‫בלי להודיע לך. למה?‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫מגנוס בטח שבר שוב את המפתחות שלו.‬
‫כן. או שהיא רצתה להפסיק את הקשר ביניכם.‬
‫היא התקשרה אליך באותו ערב. מה היא רצתה?‬
‫היא נפרדה ממך?‬
‫כבר שאלת את זה.‬ ‫-זה בטח לא היה קל.‬
‫אחרי כל מה שעשית בשבילה ובשביל הילד שלה.‬
‫זה בסך הכול טבעי שתיסע הביתה לדבר איתה.‬
‫לא נסעתי הביתה!‬ ‫-אבל היא התעקשה.‬
‫זה נגמר, אתה צריך לעזוב,‬ ‫ולא תראה יותר את מגנוס לעולם.‬
‫איבדת שליטה על עצמך…‬ ‫-לא.‬
‫וכרתת את כף היד השמאלית, עם טבעת האירוסין.‬
‫מספיק! את לא יכולה להשאיר אותו במעצר.‬
‫הוא רוצה ללכת הביתה‬ ‫ולראות את הילד ברגע שישחררו אותו…‬
‫כן, בבקשה.‬
‫עוד שאלה אחת.‬
‫אתה מזהה את החפץ הזה?‬
‫לא.‬
‫יופי.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫כן. הלקוח שלי מתכוון לגלות סבלנות‬ ‫כל עוד החקירה בעיצומה,‬
‫אבל מתי הוא יוכל לחזור הביתה?‬
‫אין כניסה לבית עד שנסיים,‬ ‫אז הוא יצטרך לגלות עוד קצת סבלנות.‬
‫אנחנו נסתדר. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אבילדגרד, מצאת תמונות של המכונית של האוגה?‬
‫לא.‬
‫מצלמות התנועה‬ ‫בין רוסקילד להוסום בטח קלטו אותו.‬
‫זאת דרך עמוסה עם הרבה מכוניות.‬
‫אני יודעת, אבל בסך הכול‬ ‫ביקשתי ממך לאתר שם מכונית אחת.‬
‫תולין.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫לא היית פה כמה ימים.‬ ‫-לא, קראתי על אוסטולוגיה.‬
‫בסדר. אז קראת על עצמות?‬
‫כן. בואי איתי. המכונית שלי בחוץ על ניוטרל.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫הוא לא חוזר ליורופול?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫התעמקתי במקרה של הארטונג.‬ ‫-המקרה של הארטונג?‬
‫לפני שנתחיל, אני צריך‬ ‫להיות בטוח שאני יכול לסמוך עליך.‬
‫אני רציני.‬
‫אם זה לא ייקח כל היום,‬ ‫ובהנחה שהכול חוקי, אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫לפי הדו"ח של חוקר מקרי המוות,‬
‫לינוס בקר רצח את קריסטינה הארטונג‬ ‫וביתר את הגופה באמצעות מצ'טה.‬
‫כן. הוא הודה, והראיות היו חד משמעיות.‬
‫כלי הרצח נמצא בחנייה שלו,‬
‫וחוקר מקרי המוות קבע בוודאות‬ ‫שהדם שלה היה על המצ'טה.‬
‫כן, אבל חסר משהו. קניתי מצ'טה זהה, ו…‬
‫מה זה בדיוק?‬ ‫-את יכולה להרים איתי?‬
‫תעזור לי.‬ ‫-בוא.‬
‫אני חייב?‬ ‫-כן.‬
‫למה אני…?‬
‫אתה רוצה לעשות משהו אחר כך?‬
‫אמא בטח תהיה בפגישות עד מאוחר.‬
‫מה למשל?‬
‫אני לא יודע.‬
‫משהו נחמד.‬
‫בטח.‬
‫מה השוטרים רצו באותו יום?‬
‫אמא סיפרה לך?‬
‫לא, ראיתי אותם.‬
‫שום דבר. סתם אי הבנה.‬
‫אז זה לא קשור…?‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-בטח. ביי.‬
‫תסתכל לאן אתה הולך!‬
‫מתילדה?‬
‫היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫אפשר לשאול משהו?‬
‫בסתיו האחרון, כשאת וקריסטינה‬ ‫הכנתן אנשי ערמונים אצלנו בבית.‬
‫איך עשיתן אותם?‬
‫את אנשי הערמונים?‬ ‫-כן.‬
‫את עשית את הרוב, או היא?‬ ‫-שתינו, נראה לי.‬
‫מה עשיתן איתם?‬
‫מכרנו אותם.‬ ‫-למי?‬
‫לאנשים שאתן מכירות? לאנשים שעברו באזור?‬
‫לא יודעת.‬
‫את לא יודעת? את בטח זוכרת למי מכרתן אותם.‬
‫בחייך.‬ ‫-לא הכרנו אותם.‬
‫את בטוחה?‬
‫יכול להיות שזה חשוב.‬ ‫-אני צריכה ללכת.‬
‫סליחה.‬
‫לא התכוונתי לעמוד פה ו…‬
‫התגעגענו אלייך.‬
‫גם אני מתגעגעת אליכם.‬
‫ואליה. סליחה, אני לא…‬
‫רגע, זה היה בשנה שעברה?‬
‫כן.‬
‫לא הכנו אנשי ערמונים בשנה שעברה.‬
‫חשבנו שזה ילדותי מדי.‬
‫לא עשינו מספיק עבור הילדים כשהיינו בשלטון.‬
‫זה הולך להשתנות. ביחד עם המפלגה שלך,‬ ‫אני רוצה להקצות יותר משאבים‬
‫לאמצעי מניעה מוקדמת.‬ ‫ידוע לנו כמה הם חשובים.‬
‫אנחנו צריכים להקצות יותר‬ ‫עובדות סוציאליות לבתי ספר וגנים,‬
‫וצריך לחזק את הכישורים‬ ‫של אנשי הצוות החינוכי,‬
‫כדי לאפשר לסגל להגן על הילדים מוקדם יותר…‬
‫גרט, אני משעממת אותך?‬ ‫-בכלל לא.‬
‫אבל כבר אמרת את זה בעבר.‬
‫כן, זה מה שאמרתי בדיוני התקציב בשנה שעברה,‬
‫אבל לא קיבלנו די קולות‬ ‫כדי להעביר את ההצעה.‬
‫רוזה, אני מחבב אותך.‬
‫ואני משתתף בצערך.‬
‫אבל נדמה לי שראשת הממשלה‬ ‫מנסה לנצל את המצב שלך.‬
‫למען האמת, זה קצת מגעיל.‬
‫בוקה, אני חושב…‬ ‫-אני לא יודעת למה אתה מתכוון.‬
‫מאז הפרישה שלך, שיעור התמיכה בממשלה צונח.‬
‫כרגע, ראשת הממשלה מנסה‬ ‫להעביר תקציב שמחלק כסף לכולם.‬
‫היא משתמשת בשרה הכי אהובה שלה‬ ‫כסוג של סנטה קלאוס,‬
‫כדי לפתות מצביעים לפני הבחירות.‬
‫אבל המטרה הזאת תמיד הייתה חשובה לי.‬
‫זה לא קשור לחיזורים פוליטיים.‬
‫טוב, אם את אומרת.‬
‫אבל אם נדמה לך‬ ‫שמחלקים כסף לכולם, בוא נדבר על זה.‬
‫אם נציע…‬ ‫-אנחנו לא נציע שום דבר, פרדריק.‬
‫אתה צריך להתייעץ עם חבריך.‬
‫תסלחו לי, בבקשה.‬
‫אם בוקה יפעיל לחץ, אז גם אנחנו נפעיל לחץ.‬
‫אני רוצה לקבוע כמה ראיונות.‬ ‫היום, אם אפשר. וכל שאר השבוע.‬
‫כמה שיותר.‬ ‫-זה באמת חכם?‬
‫המדיניות החברתית שלנו‬ ‫צריכה להיחשף בתקשורת ולהישמע.‬
‫ככה נוכל לאלץ את בוקה לתמוך בה.‬ ‫אחרת, הוא ייראה חלש והססן.‬
‫ואם ישאלו אותך‬ ‫בנוגע לנושאים שאינם פוליטיים?‬
‫זה לא מפחיד אותי.‬
‫יופי, אבל נצטרך לנהל את זה.‬
‫צריך אסטרטגיה, כדי שהם לא יוכלו להסתער…‬
‫על כמה שאת מתגעגעת לקריסטינה,‬ ‫אם קשה לך, אם את בוכה הרבה.‬
‫רוזה, אסור שהנושא הזה‬ ‫יאפיל על המסר הפוליטי שלך.‬
‫הזמנתי כריך.‬ ‫לא הייתי פה חמש דקות, מקסימום.‬
‫מי יכתוב דבר כזה?‬
‫- רוצחת -‬
‫אני אתקשר למשטרה.‬
‫הס, הס, תסביר לי בבקשה‬ ‫מה אתה עושה עם החזיר הזה.‬
‫יש לי פגישת מחלקה בעוד שלוש דקות, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫עכשיו צריך לשטוף אותה.‬
‫- סבסטיאן: נישן אצלך מחר? -‬
‫דחיסות העצם והחוזק שלה‬ ‫דומים לאלה של ילדה בת 12.‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן, נדמה לי, אבל מה אתה מנסה להגיד?‬
‫הס?‬
‫כן. אתה יכול להשאיל לי מיקרוסקופ?‬
‫כן.‬
‫כשחותכים עצמות,‬
‫נשארים שרידי עצם מיקרוסקופיים‬ ‫בסדקים וחריצים בכלי הנשק.‬
‫כמעט אי אפשר להסיר אותם.‬
‫אלא אם כן מקרצפים את כלי הנשק במרץ,‬ ‫כמו שבקר אמר שהוא עשה.‬
‫כן, עשיתי גם את זה.‬
‫תסתכל.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫באמת מעניין.‬
‫שרידי עצם. אז מה?‬
‫טכנאי המז"פ מצאו על כלי הנשק‬
‫שרידים מהדם של קריסטינה, אבל לא שרידי עצם.‬
‫אז אולי בקר לא ביתר אותה?‬
‫מוזר שאין שרידי עצם על כלי הרצח.‬
‫אבל בקר הודה באשמה.‬
‫ובאמת מצאו דם של קריסטינה‬ ‫על המצ'טה שהייתה בחנייה שלו,‬
‫זאת אומרת שהוא כן רצח אותה.‬
‫גנץ?‬ ‫-כן.‬
‫צריך ללכת.‬
‫תסלחו לי, בבקשה.‬ ‫-בטח.‬
‫למה בקר לא מצא את המקומות‬ ‫שבהם הוא קבר, לכאורה, את חלקי הגופה?‬
‫הוא אובחן כלוקה בסכיזופרניה פרנואידית.‬
‫הוא הורשע בסדרה של פשעי מין.‬ ‫הוא הודה והורשע.‬
‫אני לא מבינה מה הקשר‬ ‫בין זה לרצח של לאורה קר.‬
‫אין קשר, חוץ מזה שמצאנו בזירה‬ ‫איש ערמונים עם טביעת אצבע של הארטונג.‬
‫תולין?‬
‫כן.‬
‫מישהו שלח הודעה לטלפון הנייד של לאורה קר.‬
‫מה אומרים בה?‬
‫בדרך כלל אנחנו מבטלים‬ ‫את המנוי של הקורבן אחרי בדיקות המז"פ,‬
‫אבל אז זה הגיע.‬
‫"איש הערמונים‬
‫תיכנס‬ ‫איש הערמונים‬
‫תיכנס‬ ‫יש לך ערמונים‬
‫בשבילי היום?"‬
‫מי שלח את ההודעה?‬
‫המספר חסוי, אבל הוא מהעיר.‬
‫מתי היא נשלחה?‬
‫לפני כמה שעות, אבל ראינו רק עכשיו.‬
‫"איש הערמונים"‬
‫אבל היחידים שיודעים על איש הערמונים‬ ‫הם אנחנו ובני הזוג הארטונג.‬
‫כמה זמן ייקח האיתור?‬ ‫-אנחנו כבר עובדים על זה.‬
‫"יש לך ערמונים‬ ‫בשבילי היום?"‬
‫הייתי ממש מטומטם, מותק. אני מצטער.‬
‫זה לא יקרה יותר. אני מבטיח.‬
‫קבעתי תור לטיפול זוגי, כמו שאמרנו,‬ ‫אז בואי נעשה את זה.‬
‫אני אוהב אותך ואת הבנות.‬ ‫אני לא יכול לחיות בלעדיכן.‬
‫תתקשרי אליי כשתשמעי את ההודעה.‬ ‫תודה, מותק. ביי.‬
‫קדימה. הטלפון שלך!‬
‫הטלפון.‬ ‫-מה קורה?‬
‫תפסנו אותו.‬
‫לאורה קר. בת 37. סייעת במרפאת שיניים.‬
‫שלחת לה קובץ אודיו.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬ ‫מי זאת לאורה קר?‬
‫הקובץ לא פה. יש פה‬ ‫רק המון תמונות של נשים. מי אלה?‬
‫אין לי מושג.‬ ‫-אתה מצלם נשים שאתה לא מכיר?‬
‫אני נשוי. זה לא מה שאתה חושב.‬ ‫-וההודעה שנשלחה לקר?‬
‫יש לו עוד טלפון?‬
‫אין לי עוד טלפונים.‬
‫מה נדמה לכם שאתם עושים?‬
‫לא עשיתי שום דבר, אבל הכנסתם אותי לניידת.‬
‫גילינו שאתה שלחת את הקובץ.‬
‫- לאורה קר‬ ‫רחוב סדאר 24, הוסום -‬
‫חבילה מלאורה קר.‬ ‫למה יש לך חבילה מלאורה קר?‬
‫מה יש בחבילה?‬ ‫-קיבלתי סמס, והלכתי לאסוף אותה.‬
‫זה פרטי. אסור לך לפתוח.‬
‫לעזאזל!‬
‫תנו לי לצאת. עכשיו.‬
‫תנו לי לצאת, לעזאזל!‬ ‫-כאן תולין. תשלחו ניידת מז"פ ללימה-2.‬
‫אני רוצה שתחשוב טוב.‬
‫איך אתה מכיר את לאורה קר?‬
‫אמרתי לך שאני לא מכיר אותה.‬
‫איפה היית ביום שני שעבר בלילה?‬ ‫-מה?‬
‫איפה היית?‬ ‫-איפה אשתך?‬
‫אשתי? למה?‬ ‫-איפה היא?‬
‫למה את צריכה לדעת?‬ ‫-איפה היא?‬
‫בבית, כנראה. מה קורה פה? מה הולך?‬
‫הייתי ממש מטומטם, מותק. אני מצטער.‬
‫זה לא יקרה יותר. אני מבטיח.‬
‫קבעתי תור לטיפול זוגי, כמו שאמרנו,‬ ‫אז בואי נעשה את זה.‬
‫אני אוהב אותך ואת הבנות.‬ ‫אני לא יכול לחיות בלעדיכן.‬
‫תתקשרי אליי כשתשמעי את ההודעה.‬
‫תודה, מותק. ביי.‬
‫שלום?‬
‫אין אף אחד בבית.‬ ‫-אני אבדוק למעלה.‬
‫יש סימני מאבק בחדר השינה ובסלון.‬
‫הדלת לחצר הייתה פתוחה כשהגענו.‬ ‫עוד לא התחלנו לחפש באזור.‬
‫הס!‬
‫תדווח שאנה סייר-לסן נעדרת.‬ ‫תאתרו את הטלפון שלה.‬
‫תשאלו את השכנים אם הם ראו או שמעו משהו.‬
‫אנחנו צריכים כלב משטרה.‬
‫תקראו לכלבנים.‬
‫אנה?‬
‫הס!‬
‫למה שמישהו יכתוב "רוצחת"?‬
‫זה גם מה שהשוטרים שאלו.‬ ‫-נדבר על זה מחר, אנגלס.‬
‫אני חייבת לזוז.‬ ‫-אין בעיה. ביי.‬
‫הממשלה היא ממשלת מיעוט.‬
‫איך את יכולה להיות בטוחה‬ ‫שהמפלגות תומכות בהצעה?‬
‫- תקציב להגנה על ילדים -‬
‫למרבה המזל, הקואליציה חזקה.‬
‫אני בטוחה שבוקה ומפלגתו‬ ‫יפנו לשם כך מקום בתקציב.‬
‫אם את כבר פה…‬
‫אחרי כל מה שעברת, כמה קשה היה לחזור?‬
‫באופן טבעי, אני לא האישה שהייתי קודם.‬
‫בעלי ואני החלטנו שנמשיך לחיות.‬
‫למען הבן שלנו ולמעננו.‬
‫עוזרת לי העובדה‬ ‫שקיבלתי תחום אחריות מעבר למשפחתי שלי.‬
‫תיזהר, זה יישרף.‬
‫הולך לך מצוין, מותק.‬
‫אתה כועס עליי כשאתה רואה את זה?‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫כשאני מדברת על זה.‬
‫לא. ואת לא צריכה לכעוס על עצמך.‬
‫התקשרת קודם. מה רצית?‬
‫נתקלתי במתילדה בבוקר בבית הספר.‬
‫מה שלומה?‬
‫טעינו.‬
‫הן לא הכינו אנשי ערמונים בשנה שעברה.‬
‫בסדר. זה בטח היה שנה קודם.‬
‫רוזה.‬
‫איפה הקטשופ?‬ ‫-שמעת מה אמרתי?‬
‫למה מצאו את טביעות האצבע‬ ‫של קריסטינה בהוסום…‬
‫סטין, תפסיק. לא. אני לא יכולה יותר.‬
‫גוסטב, ארוחת ערב!‬
‫מה רצית שאפסיק?‬
‫זה מוזר…‬ ‫-תפסיק!‬
‫אני מנסה…‬ ‫-אין טעם.‬
‫אני מנסה…‬ ‫-סטין, ‬
‫היא מתה.‬
‫על מה דיברתם?‬ ‫-על שום דבר, מתוק.‬
‫אתה רוצה קולה? תיקח לך.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫לא בא לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫היית אמור לערוך את השולחן.‬ ‫שכחתי. קדימה, לעבודה.‬
‫איך היה באימון טניס?‬ ‫-בסדר.‬
‫הנריק היה חולה.‬
‫אוי, בסדר.‬ ‫-אז היה נחמד וקל.‬
‫כן, יופי.‬
‫נו, ניצחת היום?‬
‫- מבזק חדשות -‬
‫מצאנו איש ערמונים בבית.‬
‫יש עדים?‬
‫מישהו שטייל עם כלב? מישהו שרץ?‬ ‫-אנחנו מחפשים.‬
‫תומסן וקראו, תחפשו בבית.‬ ‫-רות, קיבלתי.‬
‫אבילדגרד, תדבר עם פקח היערות כשהוא יגיע.‬
‫בסדר. הוא כבר פה.‬
‫את רוצה לשמוע קודם כול על זה?‬
‫כן.‬ ‫-אני אזדרז.‬
‫צ'רלי-5 בדרך.‬
‫אני חוסם את הכביש.‬
‫ראיתי חדשות אתמול.‬
‫את בטוחה שאת מתאימה לחקירה הזאת?‬
‫כן. וזאת הבעיה.‬
‫תני לי, אני אקח את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תשכחי את פסטיבל המנורות‬ ‫בבית הספר של לי.‬
‫- פסטיבל המנורות בבית הספר -‬
‫בוקר טוב.‬
‫לא שמעת על פחי המיחזור החדשים?‬
‫פלסטיק, מתכת, פסולת אורגנית…‬
‫מה השעה?‬ ‫-השיפוצים נתקעו?‬
‫אתה יכול להפסיק?‬ ‫-בוא הנה.‬
‫אתה צריך לעשות משהו‬ ‫עם הרצפה אם אתה רוצה למכור.‬
‫איפה הטלפון שלי?‬
‫יש מלטשת במרתף. להביא אותה?‬
‫ואם אתה מחפש מתווך,‬ ‫יש לי חבר שטוב במכירת נכסים.‬
‫- התאמה -‬
‫יופי, תודה.‬ ‫-חדשות רעות?‬
‫- יום שלישי, 13 באוקטובר -‬
‫שתי הקורבנות היו בשנות השלושים לחייהן.‬ ‫שתיהן הותקפו בבתיהן.‬
‫בבדיקה ראשונית נמצא‬ ‫שהן נהרגו ממכה בחפץ קהה,‬
‫שחדר למוח דרך העין.‬
‫כף היד השמאלית של הנרצחת הראשונה נכרתה.‬
‫במקרה השני, שתי כפות הידיים נכרתו.‬
‫ככל הנראה באמצעות מסור שמופעל בסוללות,‬ ‫אבל אנחנו בודקים עוד אפשרויות.‬
‫מה עם הטלפון‬ ‫שממנו נשלחה ההודעה לטלפון של קר?‬
‫הוא היה טלפון עם כרטיס נטען.‬
‫המספר הסידורי הוסר ממנו,‬ ‫אז לא הצלחנו לאתר את מקורו.‬
‫מי שלח את החבילה?‬ ‫-כתוב עליה שהיא מלאורה קר.‬
‫הרוצח השאיר את החבילה מחוץ לדלת הכניסה,‬
‫והשליח מצא אותה שם.‬
‫בהתחלה…‬
‫בהתחלה חשדנו בבן הזוג‬ ‫של לאורה קר, האנס הנריק האוגה.‬
‫אבל מתברר שהוא היה‬ ‫עם עורכת הדין שלו אתמול בלילה.‬
‫אז אין לנו כלום?‬
‫אנחנו מניחים שאין קשר בין הקורבנות.‬
‫חוץ מאנשי הערמונים ומטביעות האצבעות.‬
‫מצאנו אנשי ערמונים קרוב לשתי זירות הרצח.‬
‫מצאנו על שני אנשי הערמונים טביעות אצבעות,‬
‫ובדיקה שלהן הראתה‬
‫שהן זהות לחלוטין…‬
‫לטביעות של קריסטינה הארטונג.‬
‫מה?‬
‫זה לא יכול להיות.‬ ‫-תקשיבו…‬
‫חבר'ה, זה כל מה שידוע לנו כרגע.‬
‫יכול להיות שיתברר‬ ‫שטביעות האצבעות לא קשורות לתיק שלנו.‬
‫בני כמה הערמונים האלה?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬ ‫בפקולטה למדעים באוניברסיטת קופנהגן‬
‫אמרו שהם בני כמה שבועות עד כמה שנים,‬ ‫תלוי באופן שבו הם אוחסנו.‬
‫המקרה הזה משפיע על כולנו,‬
‫ואני מזכיר לכם שהמידע הזה מסווג ביותר.‬
‫צריך לפתוח את התיק של הארטונג.‬
‫טביעת אצבע אחת‬ ‫יכולה להיות מקרית. שתיים, לא.‬
‫אם אלה טביעות האצבעות של קריסטינה,‬
‫ייתכן שהתיאוריה בנוגע להיעלמותה שגויה.‬
‫אתה אומר שלא עשינו את העבודה כמו שצריך?‬
‫לא, לא. זה לא אישי.‬
‫אני לא לוקח את זה אישי.‬
‫אבל מוזר לשמוע ביקורת ממישהו‬
‫שהגיע הנה רק כי הוא פישל בהאג.‬
‫הס, אתה יודע כמה משאבים הושקעו בזה?‬
‫יכול להיות שטכנאי הזיהוי הפלילי‬ ‫לא היו מספיק טובים?‬
‫יש לנו טביעות אצבע חדשות, צריך לטפל בהן.‬
‫כולם עובדים 24 שעות ביממה.‬
‫אל תשער השערות אם אתה לא יכול לגבות אותן.‬
‫יהיו עוד מקרי רצח.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תחשוב על איש ערמונים.‬ ‫אין לו כפות ידיים או רגליים.‬
‫הנרצחת הראשונה איבדה כף יד אחת.‬ ‫השנייה איבדה את שתיהן.‬
‫פאק, אתה לא חושב…‬
‫הקשר ביניהן הוא‬ ‫קריסטינה הארטונג ואיש הערמונים,‬
‫אז צריך לדבר עם המשפחה.‬
‫אני אדבר איתם. לא אתם!‬
‫לא לפני שתוכלו לגבות את זה במשהו.‬
‫תשכחו מהארטונג. בטח פספסתם משהו אחר.‬
‫אני רוצה לדבר עם תולין.‬
‫לבד, תודה.‬
‫וואו, הוא ממש מעצבן!‬
‫לשלוח אותו הביתה?‬
‫לדעתי הוא מוכשר.‬
‫אז את אחראית עליו.‬
‫למה לא גיבית אותי שם?‬
‫אם את פוחדת להגיד…‬
‫אתה תחזור בקרוב להאג,‬ ‫ותשאיר אותי עם הבלגן.‬
‫היי, סבסטיאן. אפשר לדבר אחר…?‬
‫ואולי זה בגלל מכתב ההמלצה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫אני לא היחיד שמת לעוף מפה.‬
‫אתה לא יודע עליי שום דבר.‬
‫תולין!‬
‫אריק סייר-לסן מחכה בכלוב הזכוכית.‬
‫סייר-לסן, בחייך. בטח יש משהו.‬
‫לאורה קר. אנה הכירה אותה?‬ ‫אולי היא אמרה עליה משהו?‬
‫לא נראה לי. לא יודע.‬
‫אנה פחדה ממישהו? היו לה אויבים או…‬
‫אנה התעניינה רק בבית ובילדות.‬
‫למה היא ניסתה לעזוב אותך?‬
‫החותנת שלך אמרה‬ ‫שאנה רצתה רצתה לעזוב אותך. למה?‬
‫היו לי כמה רומנים.‬
‫רומנים. ואנה ידעה עליהם?‬
‫כן.‬ ‫-אז היא רצתה לעזוב אותך בגלל הרומנים?‬
‫אני מניח.‬
‫היא ארזה את הדברים של הילדות.‬ ‫זה נראה קצת קיצוני.‬
‫אמרתי לך כל מה שאני יודע.‬
‫הטכנאי שלנו מצא‬ ‫שרידי דם יבשים על רצפת הסלון.‬
‫מאיפה הם הגיעו?‬
‫הבת הבכורה שלנו, סופיה, נפלה ושברה‬ ‫את האף ואת עצם הבריח לפני כמה חודשים.‬
‫היא הייתה בבית חולים.‬ ‫-באיזה בית חולים?‬
‫בית החולים הלאומי.‬
‫באיזו מחלקה?‬ ‫-ילדים, נראה לי. אנה טיפלה בזה.‬
‫מגנוס קר עבר שם אבחון.‬
‫היי. התקשרנו קודם.‬
‫יש לנו שאלות בקשר לשני ילדים‬ ‫שאושפזו פה במחלקה.‬
‫עם מי צריך לדבר?‬
‫עם מנהל המחלקה. הוא בביקור רופאים כרגע.‬
‫הוא יכול להמשיך אחר כך. אנחנו ממהרים.‬
‫אני יכולה לעזור? הרבה פעמים האחיות‬ ‫מכירות את הילדים יותר מהרופאים.‬
‫אנחנו רוצים לדבר עם הרופא.‬
‫טוב. תחכו במסדרון, ואני אקרא לו.‬
‫תודה.‬
‫מגנוס היה פה לאבחון לפני שנה, בערך.‬
‫סופיה אושפזה בעקבות שבר פשוט‬ ‫שאירע בבית, לפני כמה חודשים.‬
‫הילדים הכירו ביניהם? או אולי ההורים?‬
‫לא, עושה רושם שלא היה ביניהם קשר.‬
‫אתם צריכים להבין עוד משהו חשוב…‬
‫בקשר למחלקה הזאת.‬
‫היא משמשת כשער להרבה מחלקות אחרות.‬ ‫-מי הביא את הילדים?‬
‫עד כמה שזכור לי, האימהות.‬
‫תצטרך לשאול אותן בעצמך כדי להיות בטוח.‬
‫אבל אני שואל אותך.‬
‫כן, ועניתי לך.‬
‫מרשים שאתה זוכר אותם.‬
‫ואת האימהות שלהם.‬
‫כן, אחד מההיבטים החשובים בעבודה‬ ‫הוא לגרום להורים להרגיש מוגנים.‬
‫ודאי.‬
‫אז הכרת את האימהות די טוב?‬ ‫-כן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שכבת איתן?‬
‫אם זה הכיוון שלך, אני מעדיף להתמקד בילדים.‬
‫עוד לא סיימנו.‬
‫שתי האימהות נרצחו.‬ ‫אתה המכנה המשותף ביניהן.‬
‫אני מכיר את אמא של מגנוס.‬
‫הכרתי אותה יותר טוב,‬
‫כיוון שהאבחון של מגנוס לאוטיזם‬ ‫נמשך הרבה זמן.‬
‫היא הייתה מתוסכלת,‬ ‫כי נראה ששום דבר לא עוזר.‬
‫ואז הם הפסיקו פתאום לבוא.‬
‫למה?‬
‫היא אמרה שמישהו דיווח‬ ‫על הבן שלה לשירותי הרווחה.‬
‫דיווח שמה קרה?‬
‫המטופלים שלך מחכים.‬ ‫-שיחכו…‬
‫רגע. היה דיווח לשירותי הרווחה?‬
‫אני יודע רק מה שהאמא אמרה, אבל היא אמרה‬
‫שהיא מואשמת בהזנחה של מגנוס.‬
‫היא אמרה מי דיווח עליה?‬ ‫-לא.‬
‫עד כמה שידוע לי, התלונה הייתה בעילום שם.‬
‫אבל היא הייתה אמא אוהבת…‬
‫אז זה לא נכון.‬
‫בואי נשיג עותק מהדו"ח של שירותי הרווחה.‬
‫המשטרה טוענת שמי שהשחית את המכונית שלך‬
‫הוא אותו אדם ששלח את האיומים.‬
‫אפילו אני יכולתי לנחש את זה.‬
‫מי זה?‬
‫המכונית חנתה במקום שאין בו מצלמות אבטחה,‬
‫אז אין חשודים.‬
‫רוזה, עכשיו המשטרה מתעקשת על מאבטחים.‬
‫בסדר, אם אין ברירה.‬
‫אבל אני רוצה לספר למשפחה שלי בעצמי.‬
‫ודאי.‬
‫ראשת הממשלה מרוצה מהראיון שלך.‬
‫- עוד רצח. אותו רוצח? -‬
‫בוקה רוצה להיפגש.‬ ‫-נחמד.‬
‫במיוחד אם נצליח להסכים על משהו.‬ ‫תגיד לו שיבוא הנה.‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫החוקר ממחלק הרצח ביקש לפגוש אותך ואת בעלך.‬
‫זה דחוף.‬
‫תודה שפיניתם לי זמן.‬ ‫אני אשתדל לקצר. אני יודע שלרוזה יש פגישה.‬
‫בחקירה של מקרה רצח נוסף,‬ ‫מצאנו עוד איש ערמונים.‬
‫גם עליו יש טביעת אצבע של קריסטינה.‬
‫הנרצחת היא אישה בשם אנה סייר-לסן.‬
‫את מכירה אותה?‬
‫לא.‬
‫הם גרים בקלמפנבורג.‬ ‫בעלה הוא אריק סייר-לסן.‬
‫רק התחלנו בחקירה,‬
‫אבל סביר שמדובר‬ ‫בהטרדה זדונית שמכוונת כלפיכם.‬
‫למה?‬ ‫-זה גם מה שאנחנו רוצים לדעת.‬
‫שירות המודיעין יסייע לנו,‬ ‫ושמעתי שקיבלת איומים.‬
‫שום דבר שיפריע לי לישון בלילה.‬
‫איזה איומים?‬ ‫-אני אספר לך אחר כך.‬
‫אני מבין כמה זה קשה לכם,‬
‫ואני מבטיח לכם שנתפוס את האשם בקרוב.‬
‫כדי שתקבלו קצת מרחב.‬ ‫-זה יהיה נחמד.‬
‫אני חייב…‬
‫כן?‬
‫אם מצאתם עוד טביעת אצבע…‬
‫לא יכול להיות…‬
‫שקריסטינה אולי עדיין בחיים?‬
‫סטין, אני חושש שלא.‬ ‫טביעות אצבעות יכולות לשרוד שנים.‬
‫יכול להיות שהוא השיג‬ ‫את אנשי הערמונים לפני זמן רב.‬
‫אבל איך אתה יכול להיות בטוח?‬
‫קשה לקבל את מה שקרה,‬ ‫אבל המידע החדש לא משנה שום דבר.‬
‫אני מצטער.‬
‫נילנדר.‬ ‫-כן?‬
‫תסלחו לי, בבקשה.‬
‫קיבלתי איומים פעמיים.‬
‫פעם באימייל, ואז עשו לי גרפיטי‬ ‫על המכונית, אבל זה כלום.‬
‫המשטרה תציב מאבטח או שניים…‬
‫זה כלום?‬
‫שתי נשים נרצחו. את מקבלת איומים.‬
‫מצאו טביעות אצבעות של קריסטינה.‬ ‫מה קורה פה?‬
‫רוזה, נדמה לי שהנהג רוצה לצאת לדרך.‬
‫את לא יכולה לבטל?‬
‫אני מצטערת, אבל לא. אני נפגשת עם בוקה.‬
‫אני לא אחזור מאוחר.‬
‫תודה שבאתם.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫כן.‬ ‫-תודה, סטין.‬
‫- החיפוש אחר קריסטינה הארטונג הופסק -‬
‫- חיפוש משטרתי ביער -‬
‫לא, אין שום בעיה, אקסל.‬
‫עשיתי קניות לפסטיבל המנורות.‬ ‫נתראה בבית הספר. ביי.‬
‫בשירותי הרווחה התקבל‬ ‫דיווח אנונימי בנוגע ללאורה קר.‬
‫השולח רצה שיוציאו את הילד מהבית.‬
‫"הזונה האנוכית חושבת‬ ‫רק על עצמה, ולא על הילד,‬
‫והיא יודעת שזה לא בסדר."‬
‫כתוב גם שיש בבית ראיות.‬
‫בסדר. ומה הם מצאו?‬ ‫-שום דבר.‬
‫ואין להם מושג מי שלח את זה?‬
‫לא. זה הפירוש של "אנונימי".‬
‫וסייר-לסן? גם עליהם דיווחו?‬ ‫-בשירותי הרווחה אומרים שלא.‬
‫בואי נבדוק שוב את הבית של לאורה קר.‬
‫בסדר, בוא.‬
‫אני חייבת לחזור לתחנה‬ ‫לפני פסטיבל המנורות של הבת שלי.‬
‫אף אחד לא מחכה לך?‬
‫אני יודעת שאתה נשוי.‬ ‫יכול להיות שהיא זרקה אותך?‬
‫אני אבדוק בבית, את תדברי עם השכנים.‬
‫בטח.‬ ‫-בכל זאת מישהו דיווח על לאורה קר.‬
‫מפתחות.‬
‫היי, פרנסואה.‬ ‫-שלום, ידידי.‬
‫וילקינס אומר שהוא מוכן לשכוח את מה שקרה.‬
‫אבל אני חושב שתוכל‬ ‫לזרז עניינים אם תתקשר להתנצל.‬
‫אני אתקשר לפריימן אחר כך.‬
‫לדעתי זה הכי טוב. פיניתי בשבילך את הדרך.‬
‫תודה. כל הכבוד.‬
‫תחזור לפני שתבין מה קרה.‬ ‫-אז נתראה בקרוב.‬
‫בסדר. צ'או.‬
‫הס?‬ ‫-מצאת משהו?‬
‫השכנים אומרים שהמשפחה נחמדה.‬
‫אף אחד לא ראה שום דבר‬ ‫שיכול להוביל לתלונה אנונימית.‬
‫לא. בסדר.‬
‫לכי לבן שלך. אני אסיים פה ואסגור כשאלך.‬
‫בטח.‬
‫הבן שלי…‬
‫התקשרת!‬
‫היי, סבסטיאן. אתה עדיין בעבודה?‬
‫כן, מה קורה?‬ ‫-אני פשוט צריכה לדבר עם מישהו שפוי.‬
‫היי, תולין.‬
‫אתה יכול לבקש מאבילדגרד‬ ‫לבדוק בשבילי מספר רישוי?‬
‫בטח, דברי.‬ ‫-BS-23-512.‬
‫הוא יתקשר אחרי שהוא יבדוק. למה זה קשור?‬
‫אני לא יודעת, אבל…‬
‫פשוט תגיד לו שיתקשר אליי כשהוא יסיים.‬ ‫-בסדר. נדבר.‬
‫היי. חשבתי שאת עסוקה.‬ ‫-נכון. אני צריכה לנסוע בעוד עשר דקות.‬
‫טוב…‬
‫בסדר.‬ ‫-פשוט חשבתי…‬
‫אני לא יודעת מה חשבתי.‬
‫- אבילדגרד -‬
‫את צריכה לענות?‬
‫אבילדגרד, מה קורה?‬
‫הס?‬
‫משטרה!‬
‫תסתובב.‬
‫קדימה, תסתובב.‬
‫האוגה, מה אתה עושה פה?‬
‫אסור לך להיות פה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫היי! פאק!‬
‫מה זה היה?‬
‫איפה הס?‬
‫קדימה!‬
‫תפתח!‬
‫הס!‬
‫תיקחי ממנו את המחשב.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬