Маріусе, нам повідомили, що корови Йорума знов втекли.
Ти йому дзвонила? Прийом.
Він не відповідає.
Я скажу твоїй дружині, що ти затримаєшся.
Я заїду до Йорума. Все гаразд. Кінець зв'язку.
ПЕЧІНКОВИЙ ПАШТЕТ СИР
ПОЛІЦІЯ
ОСТРІВ МЬОН, 1987 РІК
Йоруме?
Йоруме? Твої корови знову втекли.
Йоруме?
Тихо ти.
Йоруме?
Агов?
Дідько. Матір Божа.
Це Маріус. З поліції!
Агов.
Гей.
Гей…
Привіт.
Поліція. Ютте слухає.
Це я. Направ «швидку» на ферму Йорума.
-Що там? -Знайшов трьох вбитих.
І хлопчика в дуже тяжкому стані.
-Це найстарший? -Ні, не він.
Це найменший. Один з двох прийомних.
А де прийомна дівчинка?
Швидше присилай сюди усіх! І починайте шукати Йорума.
А ти забирайся з будинку!
Поліція!
Є хто?
Тихенько. Все гаразд.
Ходи-но сюди.
Не бійся. Я — офіцер поліції.
Мене звати Маріус. Я прийшов допомогти.
Ти ж Астрід, чи не так?
Так. Ти живеш тут унизу?
СЕРІАЛ NETFLIX
КАШТАНОВИЙ ЧОЛОВІЧОК
КОПЕНГАГЕН, НАШІ ДНІ
ВІВТОРОК, 6 ЖОВТНЯ
-Ти маєш піти! -Так, звісно.
-Гей! -Побачимось.
-А що тобі в іншу покласти? -Шоколад.
Ми ж збиралися їсти лише корисне.
Завтра почнемо.
-Ти зібралася в школу? -Так.
І поклади хрустку цибулю.
Лє, ходім. Збирайся.
Вчителя сердяться, коли ми запізнюємось.
-Я сьогодні здаю моє генеалогічне древо. -Так?
-Ти не допомагала. -Дідусь сказав, все готово.
Там не все листя є.
Про це треба було думати раніше. Ходім.
І подивись в обидва боки, коли підеш до клубу.
-Моє генеалогічне древо нудне. -Ні, воно чудове.
У Гассана багато фотографій. А у мене лише ти і дідусь.
-А дідусь навіть несправжній дідусь. -З Кроленям і Пташеням буде п'ять.
-У інших на древі немає іграшок. -Це тому, що тобі пощастило більше.
А як же Себастіан?
А що Себастіан?
Я знаю, що ви спите в одному ліжку, хоча ви це приховуєте.
Так, але він не мій хлопець.
Гаразд. Тоді, якщо хочеш, запросимо його сьогодні на вечерю.
-Тоді можна додати його на древо? -Ні.
Біжи. Дідусь тебе потім забере.
А скоро я буду забирати тебе щодня.
-Гаразд. Бувай! -Бувай!
Сьогодні перший вівторок жовтня, а це означає відкриття Парламенту.
Але в центрі уваги не королева чи прем'єр-міністр,
а міністр соцзабезпечення Роза Гартунґ.
Вона вперше повертається після того, як її доньку було вбито минулого року.
Вся Данія слідкувала за розвитком справи та рішенням
про ув'язнення на невизначений строк…
Недоумок.
…це не перше ув'язнення.
-У мене зустріч з Нюландером. -Він вже на зустрічі.
Цього не може бути! Він вже двічі відміняв.
Нічим не можу допомогти.
Так, але…
-Нюландере! -Нам обіцяли ресурси.
-У тебе новий співробітник. -Якого з Європолу виставили? Серйозно?
-Є хвилинка? -Не зараз.
-Все гаразд. Ми закінчили. -Ні, ми…
Коли ми розкрили справу Гартунґ, моєму відділу обіцяли ресурси.
Якщо гроші підуть на інше, ЗМІ про це дізнаються!
-Так начальнику поліції і скажіть. -Потім про це поговоримо. Знову.
Доброго ранку.
Що б у тебе не було, почекай до наступного тижня.
Я подала заявку до NC3.
Чого раптом?
Вони відкрили вакансію, я хочу спробувати.
-Справа в твоєму графіку? -Ні.
Ми можемо його обговорити. Чи ще щось?
-Що? -Ні, не в тому справа.
Ти чудова слідча. Ти мені потрібна в моєму підрозділі.
Потім підеш до цих айтішників і працюватимеш з восьмої до четвертої.
Я вже вирішила.
Я б хотіла, щоб ви дали мені рекомендацію.
Подивимось. Зараз я не можу.
Поки візьми оце. Мертва жінка в Гузумі.
-Передай тому хлопцеві, Гессу. -Гессу?
Нам його з Європолу зіпхнули, поки вирішують, чи звільняти.
Ну, іди. Ґенц вже чекає. Він про тебе питав.
Давай.
NC3? Якого біса, Тулін?
Прапори над Парламентом вже підняті.
Це завжди свято для нас,
коли Парламент відкривається в перший вівторок жовтня.
Незабаром сходим позаду мене будуть заповнені репортерами і фотографами,
коли прибудуть всі міністри і члени Парламенту.
Але сьогодні все трохи не так, як зазвичай.
Сьогодні всі хочуть побачити лише одну особу.
Я, звісно, говорю про міністра соцзабезпечення Розу Гартунґ.
Роза Гартунґ повертається на посаду у міністерстві
після викрадення і вбивства її 12–річної доньки рік тому…
Фоґель слухає.
Привіт, це Лів. Все готово до її приїзду.
Я перевірила, щоб була її улюблена кава.
Це чудово, Лів.
-Коли ви будете тут? -Я зателефоную з машини.
-Ви ще не виїхали? -Ні, але все гаразд.
-Нам потрібно трохи більше часу. -Але все гаразд?
Розо? Кохана?
Вони вже тут. Чекають на тебе.
Розо?
-Ти поїв? -Так.
Ти готовий?
Поїдемо одразу після мами.
Я б краще сам.
Ні, я тебе відвезу.
Але всі інші їздять самі.
Поїдемо, як завжди. Де мама?
Не знаю.
Розо?
Машина на дворі. Фоґель вже тут.
Я вже не пам'ятаю її запаху.
Крихітко.
Стіне, я не знаю, чи я…
Ти впораєшся.
Вона б тобою пишалася.
Знаєш?
Ну, поїхали!
-Коли ти сьогодні закінчуєш? -Я заберу Ґустава.
-Крок за кроком. -Саме так.
Крок за кроком.
-Привіт. -Привітайся з новим водієм.
Звісно.
-Вітаю. -Привіт.
-Роза. -Якоб Расулі. Прошу.
Тату! Ходім вже!
Надовго ти тут?
Гадаю, на пару днів.
-Ясно. А живеш постійно у Гаазі? -Ні, я часто переїжджаю.
Я працюю у спецбригаді в Амстердамі, Лісабоні, Марселі,
Парижі, Будапешті, всюди потроху.
-І давно ти у відрядженні? -П'ять років.
-П'ять років? -Я це позичу.
Більшість офіцерів зв'язку відряджають лише на два роки, вірно?
Так? Ясно.
Ти не проти, якщо я скоро вийду?
-Ти про що? -Треба з квартирою розібратися.
Так, звісно, розберись.
Зупини он там. Хочу купити кави.
-Гаразд, купимо на зворотньому шляху. -Так.
Я лише зателефоную своєму напарникові.
Привіт, Франсуа. Це Марк.
Це мій новий номер.
Вбита — Лаура К'єр, 37 років.
Помічниця стоматолога, працювала в центрі Копенгагена.
Здається, вона йшла спати, її застали зненацька.
Замок на двері підвалу зламаний.
Її десятирічний син спав нагорі і прокинувся в порожньому будинку.
Він одягнувся, зробив собі сніданок і чекав на маму.
Потім він пішов до сусідки.
Сусідка зайшла у порожній будинок.
Вона почула, як собака гавкає на дитячому майданчику, і викликала нас.
Зі слів сусідки,
вбита із сином кожен день ходили на дитячий майданчик.
Батько помер від раку кілька років тому.
Її новий партнер на фото. Ганс Генрік Гауґе.
Він на ІТ-ярмарку у Роскілле. Його вже повідомили, він їде.
-Свідки? -Ще немає, але ми опитуємо сусідів.
-А хлопчик? -Він у сусідки.
-Він щось бачив? Або чув? -Сумніваюся.
Ми намагалися з ним поговорити, але він не чує. І нічого не каже.
Вони перевіряли його стан.
ВІЗИТ: ОЦІНКА ТА ВСТАНОВЛЕННЯ ДІАГНОЗУ
-Поговориш із ним? -Пізніше. Перевір, чи з ним все гаразд.
-Щось вкрали? -Здається, що ні.
Привіт, Ґенце.
-Привіт. -Як справи?
Не дуже. Дощ заважає.
Є час смерті?
Дощити почало опівночі, тож, гадаю, десь у цей час.
Якщо тут і були сліди взуття, то їх змило.
Подивишся?
У будинку майже немає слідів боротьби, а її ноги чисті,
тому, гадаю, її накачали чимось у будинку, а потім принесли сюди.
Судячи з її поранень, вона прокинулась і намагалася захиститися.
-До самої ампутації. -Ампутації?
Ось.
Дуже нетипово. Тому я і вирішив, що ти маєш це розслідувати.
Вночі проходили товарні потяги,
а будинки сусідів далеко, тому ніхто нічого не чув.
-Ти знайшов? -Руку? Ще ні.
Може, це собака?
-Забрав руку? -А це ще хто?
Це Гесс, він тут на кілька днів. Ґенц керує Інститутом судових експертиз.
-Вітаю. Ласкаво просимо. -Дякую.
Так, собака міг забрати. Вибачте, але поки це все.
А це що?
Каштановий чоловічок.
Його теж допитаємо?
Забери про всяк випадок.
ПАКЕТ ДЛЯ РЕЧОВИХ ДОКАЗІВ
У тебе сніданок з міністрами
до церковної служби та офіційного відкриття.
Розо?
Спочатку хочу побачити Лів та інших.
Це перед відкриттям.
Я знаю, що ти ще хотіла побачити Букке?
-Якобе, заїжджай із заднього двору. -Ні, все гаразд. Зупиніть тут.
З цим теж покінчимо.
Розо, ви готові повернутися?
Ви ще сподіваєтесь знайти доньку?
Розо, чи треба посилити покарання за насильницькі злочини?
Як всім вам відомо, минулий рік був дуже важким.
Моя родина і я вдячні за всю вашу підтримку.
Але час дивитися вперед.
Я рада, що прем'єр-міністр виявила мені довіру,
дозволивши знову боротися за те, у що я вірю,
на посаді міністра соцзабезпечення.
Я зосереджуся на цьому. Сподіваюся, ви всі це поважатимете.
-Дякую. -Ви задоволені вироком?
Ну що ж.
Якщо віддаси мені пальто, я зроблю каву, і ми почнемо.
Дякую, Лів.
Всі шлють квіти. Прем'єр-міністр надіслала листівку. Вона чекає на тебе сьогодні.
Так, добре знову працювати.
Ми оновили інтер'єр, але ще не розвісили фотографії у кутку.
Вони їх повісять, як ти скажеш.
Спочатку розберемося з розкладом зустрічей.
Моя робоча пошта не працює.
Поки ще не працює. Постійний заступник вирішує питання.
Енґелльс перевіряє мою пошту?
Хай він сам усе пояснить.
Принесу тобі кави.
Лів? Гей, що відбувається?
Ти отримала багато чудових листів.
Не розумію, чому хтось писав інше.
Яке «інше»?
Заступник казав, була погроза.
Про твою доньку.
Запиши імена дітей на майданчику
і всіх, хто вигулює тут собак. Дякую.
Так.
І перевірте сміттєві баки довкола, може, знаряддя вбивства там.
Не знаю, що й сказати.
Аструпе, перевір комп'ютери, планшети і телефони.
Гаразд.
…але процедура така сама.
Я тут лише на кілька днів, треба продати квартиру.
Планую повернутися якнайшвидше.
Я тобі ще напишу.
Вибач. Був важливій дзвінок.
-Отже? Що мені робити? -Не знаю. А що ти вмієш?
Пустіть мене, чорт забирай!
Я маю поговорити з Маґнусом!
Як довго ви були знайомі?
Гансе Генріку?
Що ви робите в гаражі?
-Вони знайшли її на майданчику? -Про це пізніше.
Відповідайте. Давно ви знаєте Лауру?
-Десь рік. -Так.
-Переїхав після Нового року. -Де познайомились?
В інтернеті.
Я побачив її профіль, надіслав їй листа і…
Коли ви востаннє бачили її?
-Вчора зранку. -Так.
Перед тим, як поїхав до Роскілле. Я ІТ-консультант.
Ви вчора розмовляли?
Вчора ввечері після вечері…
Я їй подзвонив.
-Все було як завжди. -Зрозуміло.
Як вона померла?
Чому ви не кажете, що сталося?
Про що ви розмовляли?
Та ні про що. Ми…
-Ми говорили про Маґнуса. -Чому ви не повернулися вночі?
Я мав залишитися там до завтра.
-Бос велів нам залишитися. -Там були інші?
Так, там всі були. Я повернувся в мотель о дев'ятій вечора.
Вас хтось бачив у мотелі?
-Я хочу поговорити з Маґнусом. -Звісно, та спочатку закінчимо з оцим.
-Ви були заручені? -Так.
На якій руці вона носила обручку?
-На лівій, здається. А що? -Чому змінили замки?
-Ми не міняли. -Це не так.
Сувальди зовсім нові,
а в ящику був рахунок слюсаря.
Замки замінили вчора о 15:30.
Чому Лаура вчора замінили замки?
Маґнус, він…
Він часто губив ключі.
Його перевіряють на аутизм.
Я хочу поговорити з Маґнусом.
Де він? Я маю його побачити.
Прошу, дозвольте.
Так?
-Він щось приховує? -Хто? Гесс?
Гауґе, наречений вбитої. Ми не можемо підтвердити його алібі.
Він не знав, що жертва змінила замки перед тим, як її вбили.
Зрозумів.
-Ми можемо висунути йому звинувачення? -Ні.
-Доказів немає, і я не певна. -То працюй.
-Подзвони після розтину. -А рекомендація?
Поговоримо пізніше!
Візьми мазок з рота і відбитки пальців нареченого.
І машину його перевір, добре?
Треба дістати копії всіх їхніх повідомлень.
-СМСки, електронна пошта, «Інстаграм»! -Так.
Відкрийте двері?
І все зі сайту знайомств, на якому вони зустрілися.
Зрозумів.
-На якому, до речі? -Не знаю.
Я потім заїду до патологоанатома.
Гаразд.
А він стійкий до стресу?
-Знайшов руку? -На жаль, ні.
Ти гадаєш, її наречений це зробив?
Не знаю.
Найє? Коли підемо на пробіжку?
Дзвони, як будуть новини.
Погроза надійшла на твою робочу пошту вранці.
Поліцію проінформовано, а я весь ранок…
Покажи мені.
-Тобі, справді, не варто… -Покажи!
Гаразд.
Поліція перевіряє сервери.
Намагаються дізнатися, хто її надіслав, але поки що…
До фотографій додавалося повідомлення:
«Сподіваюся, тобі боляче. Ти заслуговуєш на смерть».
Це фотографії Крістін з «Інстаграму».
-Ми закрили її акаунт одразу після… -Так.
Та хвилює в цій ситуації не лише це.
Це означає, що той, хто це надіслав, вже якийсь час тобою цікавиться.
Я вже отримувала листи, повні ненависті. Це якийсь бідолаха, пусте.
Поліція вважає, тобі потрібні охоронці.
Досить охоронців. Не хочу знову лякати Ґустава.
-В поліції кажуть, що відправник… -Розберись з цим.
Якщо це все, то у мене зустріч з прем'єр-міністром.
Звісно.
-Дякую. -Нема за що.
Це Стін Гартунґ.
Залишить ім'я та номер, і я вам передзвоню.
Вибач, не встиг на зустріч. Енґелльс казав щось про погрозу?
Використали фото Крістін.
-Які фото? -З «Інстаграму»?
Що?
Я все владнаю. Іди на зустріч з прем'єркою.
Розо.
Вітаю. Дуже рада вас бачити.
Крістін?
Привіт, малий.
Отже? Як все пройшло?
Не зустрічай мене.
-В машині смердить. -Так.
Ґуставе,
вибач мені.
-Я серйозно. -Не лише ти сумуєш за нею.
Поїхали.
Їй нанесли приблизно 50 ударів по всьому тілу.
Використовували тупий предмет з шорсткою зернистою поверхнею.
Якийсь садовий інструмент чи…
Я не знаю. Можливо.
-Є ознаки зґвалтування? -Немає.
Хіба що в якомусь садистичному ключі.
Над нею довго знущалися…
поки удар в око не вбив її.
Руку відрізали за кілька хвилин до цього.
Чим?
Якоюсь пілкою. Циркулярною, електроножівкою…
На акумуляторі, зважаючи на положення. З алмазним диском.
А її партнер? Є щось на нього? ДНК?
-Щось на нього вказує. -Хотілося б.
Це жах просто. Але в мене нічого.
-Ґенце? -Ти не могла б заїхати?
-Ти маєш дещо побачити. -Вже їду.
-Привіт. -Вітаю.
Вибач, що затримався.
-Є новини? -Чому Європол відправив тебе додому?
Ти не справлявся з роботою, чи через алкоголь, чи ще щось?
Я лише маю поговорити з босом.
Тож ти застряг тут, поки вони тебе не покличуть.
І тобі до сраки ця робота, ти просто чекаєш, нічого не роблячи.
-Вгадала? -Так, і треба ще квартиру продати
-Привіт! -Вітаю.
То що ти знайшов?
Привіт.
-Я думав, ти одна прийдеш. -Є новини про руку?
-Скажи, чи ми можемо йому довіряти? -Та його тут майже немає.
Гаразд.
Ні, про руку нічого.
Але я пошукав відбитки на майданчику, раптом, він до чогось торкався.
І цю фігурку теж перевірив.
І?
І…
Для встановлення особи потрібні десять точок. Я знайшов лише п'ять.
Але…
-Це можна назвати доказом. -Чого?
Що вони є ідентичними відбиткам
Крістін Гартунґ.
-Крістін Гартунґ? -Саме так.
Доньки Рози Гартунґ?
Я думав, це помилка.
-Крістін Гартунґ мертва. -Так, в тому і проблема.
Це помилка. Це не можуть бути її відбитки.
-Ні, я тричі все перевірив! -Ці каштани старі?
За думкою експерта, їм може бути від кількох тижнів до кількох років.
Хто така Крістін Гартунґ?
Не займай Гартунґів! Цю справу закрито.
Але як тоді дізнатися,
як її відбитки опинилися на фігурці у Гузумі?
Діти роблять такі фігурки, і відбитки лишаються надовго.
Але треба спитати у Гартунґів, чи є цьому якесь пояснення.
Пояснення таке: це збіг.
-Так. -Вони настраждалися.
Так, я знаю, через що їм довелося пройти, але я просто…
Зосередься на нареченому.
-Зрозуміла? -Так, добре.
Бувай.
-Ну що? -Нюландер відмовив.
-Чому? -Сьогодні їхати туди заборонено.
Роза Гартунґ щойно повернулася до роботи. Перший день в Парламенті, тож…
Треба чекати.
А будемо чекати?
І раптом Лів встає, красуня виступає в підтримку торгових годин.
Тож вона встає і починає ображати прем'єрку.
Половина зали її освистує.
Вона так розізлилася, що випадково зламала окуляри.
Ні, дякую.
То в тебе був гарний день? Ти телефонувала?
День був насичений викликами, але я впоралася.
Ми впораємось. Ти так не вважаєш?
Це Лів.
Привіт, Лів.
Так.
Так, давай.
Гаразд.
Так.
-Стін Гартунґ? -Так.
Вибачте, що потурбували. Ми з поліції. Можемо зайти?
У чому справа?
Краще нам поговорити всередині.
-Прошу. -Дякую.
-Може, ваша дружина приєднається? -Ні, ви можете все сказати мені.
-Гаразд. -У чому справа?
Це дуже дивно, але сьогодні на місці злочину
ми знайшли предмет, на якому були відбитки пальців вашої доньки.
Тобто?
Що за предмет?
Відбитки знайдені на каштановому чоловічку.
Але важко сказати, наскільки ці каштани старі.
Це ніяк не пов'язано зі справою Крістін.
Ми ні в чому не впевнені, але хочемо знайти цьому пояснення.
-Вибачте, але я не розумію. -Вам знайоме ім'я Лаура К'єр?
Ні.
Вона мешкає біля дитячого майданчику в Гузумі. На Седарвенґет.
Може, ваша донька знала когось звідти чи ходила туди погратися?
Ні, ми нікого не знаємо в Гузумі. До чого ви хилите?
-Можна склянку води? -Звісно.
Ми уточнюємо деякі деталі. Як я казала, може, це нічого не означає.
Нічого не означає. То чому ви прийшли?
-Яка ваша версія? -Жодної.
Ми встановлюємо, це випадковість чи це має зв'язок
з розслідуванням вбивства.
Вбивства?
Кого вбили? Поясніть все ще раз.
Відбитки моєї доньки знайшли на речовому доказі?
Підкреслюю, це нічого не змінює у справі Крістін.
-Ми намагаємося зрозуміти… -Вона продавала їх біля дороги.
Щоосені.
З Матильдою з її класу. У них був маленький кіоск…
Вони пекли печиво, робили лимонад і продавали каштанових чоловічків.
Вони були схожі на цього, з гілочками замість сірників?
-Так. -Ви не знаєте, хто їх купував?
Це були, головним чином, батьки чи їхні друзі?
Ні, це міг бути будь-хто.
Скажіть, чи Крістін продавала…
Ми так і думали. Рада, що все підтвердилося.
Дякую за допомогу.
-Ви знайдете вихід? -Так, дякую.
Казала ж, сама впораюсь.
-Вони дорослі. -Але ти все одно мав би розуміти.
-Все гаразд? -Так.
Так.
-Поїмо? -Звісно.
Але когось вбили…
І до чого тут каштановий чоловічок?
Сказали, це не пов'язано.
Щойно телефонував Стін Гартунґ.
Я ж заборонив до них їздити.
Знаю, та ми були неподалік.
І змогли підтвердити, що відбитки — це випадковість.
Зазначити в рекомендації, що ти ігноруєш накази?
Це під мою відповідальність, але з Гессом у нас не складається.
-Знайди йому іншого напарника? -Ні.
Допитай нареченого, дістань докази.
-Так, але… -Дякую!
Себастіане?
Привіт!
Вибач мені, я…
-Дома нікого? -Хтось точно є.
-Але старий мене не впустив. -Ні. Аксель як завжди.
Привіт.
-Привіт. -Квіти і морозиво. Ідеально.
Ти забула, так?
Не забула. Я дуже на це чекала.
-Віддай мені дев'ятки. -Спіймай!
-Привіт. -Вітаю.
-Привіт, мамо. -Серденько.
Це Себастіан. Лє та Аксель, дідусь Лє.
Він поліцейський у відставці, тож він трохи…
Не хотів бути грубим, але обережність не завадить.
Ні, жодних проблем. Не хвилюйтесь.
Привіт. Ти, мабуть, Лє.
Дякую за запрошення.
Я заберу морозиво.
Твоя мама втекла з морозивом.
Тоді нехай ці квіти будуть для тебе?
-Дякую. -Тримай.
-Хочеш подивитися на мою кімнату? -Залюбки.
-Вона там. -Гаразд.
Я знаю, що запізнилася, але мене призначили на особливу справу.
Не дивись на мене так. Я говорила з Нюландером.
-Отримала рекомендацію? -Жертві відрізали руку.
-Є фотографії? -Ні. Покажу тобі завтра. Бувай.
-Щось є поїсти? -Так, у морозилці. Гуляш.
Дякую.
Роза Гартунґ повернулася сьогодні на посаду міністра.
Вона була у відпустці весь минулий рік після трагічної втрати доньки.
Як всім вам відомо, минулий рік був дуже важким.
Моя родина і я вдячні за всю вашу підтримку.
Час дивитися вперед.
Я рада, що прем'єр-міністр виявила мені довіру.
-Так? -Хто ви? І що ви тут робите?
Я тут живу. Це моя квартира.
Не хвилюйтеся. Я поліцейський.
Марк Гесс.
Неру. Управляючий.
То що з квартирою?
-Перевіряєте? -Ні, просто хочу пофарбувати стіни.
-І продати. -Це вдала ідея.
До речі, у вас немає маскувального паперу?
Так, і якщо потрібен агент з нерухомості, у мене є знайомий.
П'ять хвилин.
ТІЛО НЕ ЗНАЙДЕНО ДЕ КРІСТІН ГАРТУНҐ?
РОЗЧЛЕНОВАНА І ПОХОВАНА
КУДИ ЇЇ ВІДВЕЗЛИ?
У мене, мабуть, найстарший лабрадор у всьому світі.
Зрештою, довелося пригати за нім в одязі.
Я рада, що ти його врятував.
-Показати тобі моє генеалогічне древо? -Не зараз.
Тоді щось інше покажу.
Важкий день на роботі?
Все гаразд. Та дякувати Богові, він майже скінчився.
Я зробила це після школи. Можеш взяти.
Яка краса. Каштановий чоловічок. Ми таких теж в школі робили.
А це старий лабрадор?
Це кінь, але можемо зробити з нього собаку.
Було б чудово. Є сірники?
Відривай кінчик, щоб у них не було рук.
Ось так.
Мамо?
Мамо…
Мамо, іди до нас.
-Мені треба їхати. -Зараз?
Мамо, серйозно.
-Так? -Акселю? Вибач що так пізно дзвоню.
Не подивишся за Лє? Лише годинку, не більше. Я маю дещо зробити.
Звісно. Дай мені 15 хвилин.
Тут не можна сидіти. Ви маєте піти.
Інакше я покличу охорону.
Що ти тут робиш?
Кажи?
Мені треба поговорити з хлопцем, але якийсь йолоп наказав не пускати.
Так, я наказала.
Сьогодні з нього вистачить.
Найя Тулін.
А ти що тут робиш?
Ми швидко.
-Маю з ним поговорити. -Звісно.
Привіт, Маґнусе.
Вибач, що потурбували.
Ми з поліції. Хотіли б з тобою поговорити, якщо ти не проти.
-Ти б не міг відволіктися на хвилинку? -Це що, фракція «Проклятих»?
У тебе гарно виходить.
Маґнусе, може зробиш маленьку перерву?
У мене є для тебе завдання, як в твоїй грі.
Допоможеш вирішити одну загадку?
То як, хочеш?
Подивись, Маґнусе. У мене є кілька фото.
У тебе є п'ять секунд, щоб сказати,
чи щось на фото не так, як має бути.
Зрозумів?
Це важке завдання. Потрібні всі твої вміння.
Почнемо.
Що там таке?
Ти цього раніше не бачив?
Вчора чоловічка точно не було на майданчику?
-Маґнусе? -Ти певен, що його не було?
Добре подумай.
Маґнусе, подивися ще раз.
Моя мама не повернеться?
Ні, не повернеться, Маґнусе.
Тепер твоя мама в гарному місці.
На небі?
Так, на небі.
Каштановий чоловічок
В будинок наш зайди Каштановий чоловічок
В будинок наш зайди І мені, будь ласка
Каштанів принеси
Дякую тобі
Нюландер має поновити справу Гартунґ.
Ось про це забудь.
Якщо чоловічка поклали під час вбивства,
то відбитки — це не збіг.
Можливо. Ці дві справи можуть бути пов'язані.
-Ще думаєш, що це її хлопець? -Ні. Але в нього немає алібі.
Каштанів принеси Каштановий чоловічок
Дякую тобі В будинок наш зайди
Каштановий чоловічок
В будинок наш зайди Каштановий чоловічок
Каштанів принеси В будинок наш зайди
-Справу Гартунґ розслідували. -Так?
Злочинець зізнався. Його засуджено, а справу закрито.
І ти задоволена?
Я не хочу розвалювати іншу справу, бо не можу розкрити цю.
В будинок наш зайди Каштановий чоловічок
Будь ласка Каштанів принеси
І мені, будь ласка Каштанів принеси
Дякую тобі
Переклад субтитрів: Наталія Базилевська