Marius, vi har fått flera samtal om att Ørums kor har rymt igen.
Kan ni inte bara ringa honom?
Ingen svarar.
Jag meddelar din fru att du blir sen.
Jag kör dit ut. Tack, Jytte. Klart slut.
LEVERPASTEJ, OST
POLIS
Ørum?
Ørum? Korna har rymt igen.
Ørum?
Såja. Tyst!
Ørum?
Hallå?
Jävlar. För i helvete.
Det är Marius. Polis!
Hallå?
Du.
Hej…
Hej.
Polisen, Jytte här.
Det är jag. Skicka en ambulans till Ørums gård.
-Vad har hänt? -Jag har tre döda.
-Nej. -Och en illa skadad pojke som andas.
-Är det äldsta sonen? -Nej.
Det är den yngsta. Ett av fosterbarnen.
Det andra fosterbarnet, då? Flickan.
Skicka allt du har, fort som fan. Och efterlys Ørum.
Ta dig ut ur huset.
Polisen!
Hallå?
Såja. Tyst. Ta det lugnt.
Så där, ja.
Var inte rädd. Jag är polis.
Jag heter Marius och ska hjälpa dig.
Visst är det du som är Astrid?
Ja. Bor du här nere?
EN NETFLIX-SERIE
KASTANJEMANNEN
KÖPENHAMN, NUTID
TISDAGEN DEN 6 OKTOBER
-Du måste gå nu. -Ja.
-Du! -Vi ses.
-Vad vill du ha på den andra? -Påläggschoklad.
Skulle vi inte äta lite sundare?
Vi börjar i morgon.
-Har du packat skolväskan? -Ja.
Och kom ihåg rostad lök.
Se så, Le. Gör dig klar.
Lärarna blir så sura när vi är sena.
-Men familjeträdet ska lämnas in i dag. -Jaså?
-Du har inte hjälpt mig. -Morfar sa att du var klar.
-Jag har för få löv. -Det skulle du tänkt på tidigare. Kom.
Titta åt båda hållen när du går till fritids.
-Mitt släktträd är tråkigt. -Nej, det är fint. Sluta.
Hassan har många bilder på sitt. Jag har dig och morfar.
-Och han är inte ens min riktiga morfar. -Fem med Kanin och Pip-Hans.
-Ingen annan har djur på sitt. -De är inte lika lyckligt lottade.
Sebastian, då?
Vad är det med honom?
Jag vet att ni sover ihop ibland. Fast du inte tror det.
Ja, men vi är inte ihop.
Toppen. Då bjuder vi honom på middag i kväll, om du vill.
-Får jag ha honom på trädet, då? -Nej.
Skynda dig in nu. Morfar hämtar dig.
Och snart hämtar jag dig varje dag.
-Okej. Hej då! -Hej då!
Det är första tisdagen i oktober och riksdagens högtidliga öppnande.
I dag hamnar fokus varken på drottningen eller statsministern,
utan på socialminister Rosa Hartung.
Hon återvänder för första gången sen hon miste sin dotter
i det tragiska mordfall som hela Danmark följde.
Fallet ledde till en utredning av hur säkra förvarsstraffen är…
Idiot.
…då mördaren tidigare dömts…
-Jag ska träffa Nylander. -Han sitter redan i möte.
Inte igen! Han har redan ställt in två möten.
-Jag kan tyvärr inte göra nåt. -Jo, men…
-Nylander! -Vi lovades större resurser.
-Du har fått en ny anställd. -Killen Europol inte ville ha? Seriöst?
-Har du tid? -Inte nu.
-Det går bra. Vi är klara. -Nej, vi…
När min avdelning löste Hartung-fallet lovades vi resurser.
Går pengarna till annat får polischefen läsa om det i pressen.
-Hälsa honom det. -Vi pratar om det en annan gång. Igen.
God morgon.
Vad det än är, får det vänta till nästa vecka.
Jag ska söka till NC3.
Varför det?
De har lagt ut en tjänst jag vill ha.
-Är det arbetstiderna? -Nej.
Det kan vi prata om. Är det nåt annat?
-Va? -Nej, det är det inte.
Du är en bra utredare. Jag vill ha dig i min avdelning.
Du kan alltid bli it-nörd senare och ruttna på ett 8-16-jobb.
Jag har bestämt mig. Jag vill att du skriver en rekommendation åt mig.
Vi får se… Jag kan inte just nu.
Ta den här så länge. En död kvinna i Husum.
-Ta med dig den där Hess. -Hess?
Killen Europol satte här medan de avgör om han ska få sparken.
Stick nu. Genz väntar. Han har frågat efter dig. Sätt fart.
NC3? Seriöst, Thulin?
Flaggorna är redan hissade vid riksdagen.
Det är som alltid festligt
när riksdagen öppnar på nytt den första tisdagen i oktober.
Inom kort fylls trappan bakom mig med journalister och fotografer
när ministrarna och riksdagsledamöterna anländer.
Men i dag är inte mycket som vanligt.
I dag väntar alla särskilt på en person.
Det är förstås socialminister Rosa Hartung.
Rosa Hartung återvänder till sin ministerpost
efter att hennes 12-åriga dotter kidnappades och mördades av Linus Bekker…
Vogel här.
Hej, det är Liv. Allt är klart för hennes ankomst.
-Jag har massor av hennes favoritkaffe. -Det låter bra.
-När tror du att ni kommer hit? -Jag ringer när vi sitter i bilen.
-Har ni inte kört än? -Nej, men det är ingen fara.
-Det går bara inte så fort. -Mår ministern bra?
Rosa, älskling?
De är här. De håller utanför.
Rosa?
-Har du ätit nåt? -Ja.
Är du klar i övrigt?
Vi kört så fort mamma har åkt.
Jag cyklar själv.
Nej, jag kör dig.
Alla andra cyklar.
Vi gör som vi brukar. Var är mamma?
Vet inte.
Rosa?
Bilen står utanför. Vogel är här.
Jag minns inte hennes doft längre. Den är borta.
Älskling.
Steen, jag vet inte om jag…
Du klarar det.
Hon hade varit stolt.
Du?
Kom, då!
-När slutar du i dag? -Jag hämtar Gustav.
-En dag i taget. -Precis.
Vi tar en dag i taget.
-Hej. -Hälsa på vår nya chaufför.
Ja.
-Hej. -Hej.
-Rosa. -Jacob Rasouli. Varsågod.
Pappa, kom nu!
Hur länge stannar du?
Det blir nog bara några dar.
-Okej. Har du fast placering i Haag? -Nej, jag flyttar runt en del.
Jag ingår i en specialstyrka i Amsterdam, Lissabon, Marseille,
Paris, Budapest… Här och där.
-Hur länge har du varit utplacerad? -I fem år.
-Fem år? -Jag lånar den här.
De flesta sambandsofficerarna har väl bara sina poster i två år?
Jaså? Okej.
Är det okej om jag avviker senare?
-Vad menar du? -Jag måste fixa till min lägenhet.
Ja, gör du det.
Kan du stanna till här? Jag vill ha kaffe.
-Fint, då tar vi det på vägen tillbaka. -Ja.
Jag ska bara ringa min partner.
Hej, Francois. Det är Mark.
Det här är mitt nya nummer.
Offret heter Laura Kjær, 37 år.
Tandsköterska på en klinik i centrala Köpenhamn.
Hon tycks ha lagt sig och sen blivit överrumplad.
Källarlåset var uppbrutet.
Hennes tioårige son sov på ovanvåningen och vaknade till ett tomt hus.
Han klädde på sig, gjorde frukost och väntade på sin mamma.
Sen gick över till grannen.
Grannen gick in i huset, som var tomt.
Hon hörde en hund skälla på lekplatsen, hittade offret och ringde oss.
Grannen sa att offret och sonen gick till lekplatsen nästan varje dag.
Pappan dog i cancer häromåret.
Det är hennes nya sambo på fotona, Hans Henrik Hauge.
Han är på it-mässa i Roskilde. Han är på väg hem.
-Vittnen? -Inte än, men vi knackar dörr.
-Och pojken? -Han är hos grannen.
-Såg eller hörde han nåt? -Jag tror inte det.
Vi försökte prata med honom, men han är inte helt med.
-Han sa inte ett pip. -Han utreds för diagnos.
MÖTESKALLELSE UTREDNING OCH DIAGNOS
-Vill du prata med honom? -Senare. Se till att han har det bra.
-Tog de nåt? -Inte vad vi vet.
Hej, Genz.
-Hej. -Hur går det?
Inte bra. Regnet hindrade oss.
Vet du när hon dog?
Det började regna runt midnatt. Jag gissar att det hände då nån gång.
Eventuella fotspår har sköljts bort.
Vill du se henne?
Det var nästan inga spår av kamp i huset och fötterna är rena.
Jag tror att hon drogades i huset och bars hit ut.
Av skadorna att döma vaknade hon här och försökte försvara sig,
ända fram till amputationen.
Amputationen?
Här.
Det är ju lite ovanligt. Det var därför jag ville ha dig på fallet.
Godstågen passerar hela natten och det är långt till grannarna.
Det är nog därför ingen hört nåt.
-Har ni hittat den? -Handen? Nej, inte än.
Kan det ha varit en hund?
-Som tog handen? -Vem är han?
Hess ska vara här några dar. Genz är chef för Kriminaltekniskt centrum.
-Hej och välkommen. -Tack.
Ja, det kan ha varit en hund. Det är tyvärr allt.
Vad är det?
En kastanjegubbe.
Ska den förhöras?
Ta in den för säkerhets skull.
BEVIS
Du möter ministrarna över frukost
före gudstjänsten och det officiella öppnandet.
Rosa?
Jag vill träffa Liv och de andra först.
Då gör vi det före öppnandet.
Stämmer det att du vill träffa Bukke sen?
-Kör runt till baksidan, Jacob. -Nej, det går bra. Vi stannar här.
Då får jag det överstökat.
Rosa, hur känns det att vara tillbaka?
Har ni gett upp hoppet om att hitta er dotter?
Borde våldsförbrytare straffas hårdare?
Som alla vet, har det senaste året varit svårt.
Min familj och jag är tacksamma för allt stöd vi fått.
Nu blickar vi framåt.
Och jag är glad över förtroendet statsministern visar mig
så att jag åter kan kämpa för det jag brinner för,
socialt arbete och barnens villkor.
Det är det jag fokuserar på nu. Jag hoppas att alla respekterar det.
Tack.
Ja…
Ge mig kappan, så sätter jag på kaffe. Sen kan vi börja så smått.
Tack, Liv.
Blommorna väller in.
Statsministern skickade ett kort. Hon vill träffa dig i dag.
Ja, det blir bra att komma i gång.
Vi har målat om, men inte hängt upp tavlorna i hörnet än.
De kommer så klart upp, om du vill.
Först måste vi ordna eftermiddagens möten.
Min jobbmejl låg nere när jag kollade innan.
Det gör den fortfarande. Departementschefen undersöker det.
Varför ser Engells på min mejl?
Det tar han nog helst själv.
Nu sätter jag på kaffe.
Liv? Vad är det som händer?
Du har fått så många fina mejl.
-Jag förstår inte hur nån kan skriva så… -Skriva vad?
Enligt departementschefen var det ett hot. Nåt om din dotter.
Kragh, ta namnen på barnen på lekplatsen och prata med hundägarna i området.
Ja.
Sök även genom soptunnorna när ni letar efter mordvapnet.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Astrup, ta datorerna, paddorna och mobilerna.
-Tack. -Ja.
…men proceduren är oförändrad.
Jag är bara här några dar för att sälja min lägenhet.
Jag vill tillbaka fortast möjligt.
Jag messar dig sen.
Förlåt. Det blev ett samtal till.
-Nå? Vad ska jag göra? -Jag vet inte. Vad kan du göra?
Släpp in mig, för helvete!
Jag måste prata med Magnus!
Hur länge har du känt Laura?
Hans Henrik?
Vad gör ni i garaget?
-Hittade de inte henne på lekplatsen? -Vi tar inte det nu.
Svara bara på frågorna. Hur länge har du känt Laura?
-Runt ett år. -Ja.
-Jag flyttade in efter nyår. -Hur träffades ni?
På nätet.
Jag såg hennes profil, skickade ett mejl och…
När såg du henne senast?
-I går morse. -Ja.
Innan jag åkte till mässan i Roskilde. Jag är it-konsult.
Hördes ni av i går?
I går kväll efter middagen…
-Jag ringde hem. Allt var som vanligt. -Okej.
Hur dog hon?
Varför säger ni inte vad som har hänt?
Vad pratade ni om?
Inget särskilt. Vi…
-Vi pratade om Magnus. -Varför kom du inte hem och sov?
Jag skulle vara där till i morgon eftermiddag.
-Ledningen vill att vi stannar. -Var ni fler?
Ja, alla var där. Jag gick till motellet vid niotiden.
Kan nån styrka att du stannade på motellet?
-Jag vill prata med Magnus. -Ja, men först avslutar vi det här.
-Var ni förlovade? -Ja.
På vilken hand hade hon ringen?
-Vänster, tror jag. Varför? -Varför bytte ni lås?
-Det har vi inte. -Jo.
Låsmekanismerna är nya och det finns en faktura från låssmeden.
Det står att låsen byttes ut i går kl. 15,30.
Varför bytte Laura ut låsen i går eftermiddag?
Magnus, han…
Han har tappat nycklarna några gånger. Han utreds för autism.
Nu vill jag prata med Magnus.
Var är han? Jag måste träffa honom.
Får jag inte träffa honom?
Ja?
-Han döljer nåt. -Vem? Hess?
Hauge, offrets sambo. Vi kan inte styrka hans alibi.
Och han visste inte att offret hade bytt lås före mordet.
-Okej. Räcker det för ett gripande? -Inte än.
-Vi har inga bevis och jag är inte säker. -Bli då säker.
-Ring när du hör av rättsmedicin. -Och referensen?
Vi hörs!
Ta salivprov och fingeravtryck på sambon.
Undersök hans bil också, okej?
Jag vill ha utdrag av all hans kommunikation med offret.
-Sms, mejl, lajks på Instagram. -Ja.
Öppnar du?
Och allt från dejtingsajten de träffades på.
Ska bli.
-Vilken var det? -Det vet jag inte.
Jag svänger förbi rättsmedicin senare.
Okej.
Är han immun mot stress?
-Har ni hittat handen? -Nej, tyvärr.
Tror du att sambon gjorde det?
Jag vet inte.
Naia? När ska vi springa den där rundan?
Ring så fort ni vet nåt.
Hotet kom till din mejl tidigt i morse. Säkerhetspolisen informerades direkt.
-De och jag har… -Visa mig det.
-Du behöver inte… -Jag vill se det.
Visst.
Säkerhetspolisen kontrollerar servrarna.
De försöker hitta avsändaren, men hittills…
Bilderna åtföljdes av orden:
"Jag hoppas att det gör ont. Du förtjänar att dö."
Fotona är från Kristines Instagram.
-Vi stängde kontot direkt efter… -Ja.
Det är bland annat det som är lite oroande.
Den som skickade det har varit intresserad av dig ett bra tag.
Jag har fått hatmejl förr. Det är nån stackare. Det betyder inget.
Säkerhetspolisen vill ge dig livvakter.
Inga fler livvakter. Gustav får inte skrämmas igen.
-Nej, men polisen anser att avsändaren… -Du får lösa det.
Om det var allt, har jag ett möte med statsministern nu.
Självklart.
-Tack. -Det var så lite.
Du har ringt Steen Hartung. Lämna namn och nummer, så ringer jag upp.
Förlåt att jag missade mötet. Vad är det för snack om ett hot?
De använde Kristines foton.
-Vilka foton? -Från Instagram.
Va?
Jag tar hand om det. Gå in till statsministern.
Rosa.
Hej, så fint att se dig.
Kristine?
Hej, vännen.
Nå? Var träningen bra?
Hämta mig aldrig igen.
-Hela bilen stinker. -Ja.
Gustav…
-Förlåt. Jag menar det. -Du är inte ensam om att sakna henne.
Kör bara.
Hon har tagit emot cirka 50 slag över hela kroppen.
Man använde ett trubbigt föremål med grov, lite piggig yta.
Som ett trädgårdsredskap eller…?
Jag vet inte. Kanske.
-Några tecken på sexuella övergrepp? -Nej.
Såvida du inte tänker i sadistiska banor.
Hon har blivit rejält misshandlad
innan slaget mot ögat dödade henne.
Handen kapades flera minuter före det.
Med vad?
Nåt slags såg. Cirkelsåg, sticksåg…
Batteridriven med tanke på platsen. Med diamantklinga.
Och sambon? Har du nåt på honom? Dna?
-Nåt som pekar på honom. -Jag vill hjälpa dig.
Det är för jävligt, men jag kan inte.
-Genz? -Hej, kan du komma hit?
-Jag har nåt viktigt. -Jag kommer.
-Hej. -Hej.
Det tog visst lite tid.
-Har vi nåt nytt? -Varför skickade Europol hem dig?
Var det för dåligt polisarbete eller för mycket sprit? Vad var det?
Jag ska bara tala ut med chefen.
Så du är fast här tills de vill se dig igen.
Men det ger dig inget, så vill bara få tiden att gå
och göra minsta möjliga.
-Är det korrekt uppfattat? -Ja, och så ska jag sälja lägenheten.
-Hej. -Hej, Thulin.
Och? Vad har du?
Hej.
-Jag trodde att du var ensam. -Nåt nytt om handen?
-Jag måste veta om jag kan lita på honom. -Han är här ändå inte.
Okej.
Jag har inget nytt om handen.
Men…
Jag tog fingeravtryck på lekplatsen om han hade rört nåt.
-Samma sak med kastanjegubben. -Och?
Och…
Normalt söker vi efter tio punkter för identifiering.
Här hittade jag bara fem, men…
-Men det räcker för att kalla det bevis. -För vadå?
För att fingeravtrycket är identiskt
med Kristine Hartungs.
-Kristine Hartungs? -Ja.
-Rosa Hartungs dotter? -Ja.
Jag trodde att det var ett misstag.
-Kristine Hartung är död. -Ja, det är problemet.
Det måste ha blivit fel. Det är omöjligt.
-Nej, jag körde testet tre gånger! -Hur gamla är kastanjerna?
Enligt experten kan de vara allt mellan några veckor och drygt ett år.
Vem är Kristine Hartung?
Besök inte familjen Hartung. Det fallet är avslutat.
Hur vet vi då hur fingeravtrycken hamnade på en kastanjegubbe i Husum?
Ungar gör kastanjegubbar och fingeravtryck håller länge.
Jo, men vi måste fråga familjen Hartung om det finns en naturlig förklaring.
Den naturliga förklaringen är slumpen.
-Ja. -De har lidit nog.
Jag vet vad de har gått igenom. Jag säger bara…
-Fokusera på sambon. Överens? -Ja.
-Bra. Vi hörs. -Okej.
-Och? -Nylander sa nej.
-Varför? -Vi får inte åka dit i dag.
Rosa Hartung har precis återvänt till jobbet, första dagen i riksdagen.
Vi måste vänta.
Och gör vi det?
Plötsligt ställer sig Lin upp, den vackra med affärernas öppettider.
Hon börjar förolämpa statsministern.
Halva salen buar ut henne…
Hon blir så arg att hon råkar ha sönder sina glasögon.
Nej, tack.
Så det blev en bra dag? Jag såg att du ringde.
Dagen hade sina utmaningar, men jag klarade det.
Vi klarar oss nog. Tror du inte det?
Det är Liv.
Hej, Liv.
Ja.
Ja, fortsätt.
Okej.
Ja.
-Steen Hartung? -Ja.
Ursäkta att vi stör, vi är från polisen. Får vi komma in?
Vad gäller det?
Det är nog bäst att vi kommer in.
-Okej. -Tack.
-Din fru borde kanske vara med. -Nej, ni kan prata med mig.
-Okej. -Vad vill ni?
Det är lite ovanligt, men vid en brottsplats
hittade vi i dag ett föremål med er dotters fingeravtryck.
Vad menar du?
Vad för föremål?
Fingeravtrycket hittades på en kastanjefigur.
Problemet är att det inte går att avgöra kastanjernas ålder.
Det påverkar inte Kristine-utredningen.
Vi är inte heller helt hundra på det, men vi söker efter en förklaring.
-Ursäkta, men jag förstår inte. -Säger namnet Laura Kjær dig nåt?
Nej.
Hon bodde vid en lekplats i Husum. På Cedervænget.
Kände din dotter nån i det området eller hade hon varit där och lekt?
Nej, vi känner ingen i Husum. Vad handlar det här om?
-Kan jag ta ett glas vatten? -Ja.
Vi undersöker bara några detaljer. Som jag sa, är det nog inget.
I så fall, varför är ni då här?
-Vad är det ni tror? -Vi tror inget.
Vi försöker fastslå om det är slumpen
eller om det är kopplat till en pågående mordutredning.
Mord? Vem är mördad? Har jag förstått det hela rätt?
Fanns min dotters fingeravtryck på ett bevisföremål?
Låt mig understryka att det inte påverkar er dotters fall.
-Vi behöver bara förstå hur… -Hon sålde dem vid stora vägen.
Varje höst.
Med sin klasskamrat Mathilde. De hade ett litet stånd…
De bakade kakor, blandade saft och sålde kastanjefigurer.
Som den här? Med kvistar i stället för tändstickor?
-Ja. -Vet ni vilka som köpte dem?
Var det främst föräldrar eller kompisar?
-Det kan ha varit vem som helst. -Ja…
Ni minns inte om Kristine sålde…
Som vi tänkte. Tack för att ni bekräftade det.
Tack för er hjälp.
-Hittar ni själva ut? -Ja. Tack.
Jag sa att jag skulle sköta det.
-De är vuxna. De… -Man kan ändå visa hänsyn.
-Går det bra? -Ja.
Ja.
-Ska vi äta? -Ja, jo…
Men nån blev mördad! Och jag förstår inte kastanjegubben.
Det fanns ingen koppling, sa de.
Steen Hartung ringde precis. Ni fick ju inte åka dit.
Jag vet, men vi var i närheten.
Och vi fick bekräftat att avtrycket troligen är slumpmässigt.
Ska jag skriva i rekommendantionen att du trotsar order?
Det var mitt fel, men Hess funkar inte. Jag klarar det inte.
-Kan han inte få nåt annat? -Nej. Jag sa förhör sambon, hitta bevis.
-Ja, men… -Tack!
Sebastian?
Hej!
Förlåt…
-Var ingen hemma? -Jo, då.
-Men gamlingen släpper inte in mig. -Nej, typiskt Aksel. Hej.
-Hej. -Blommor och glass. Härligt.
-Visst hade du glömt det? -Nej, jag har sett fram emot det.
-Ge mig alla dina nior. -Finns i sjön.
-Hej. -Hej.
-Hej, mamma. -Hej, gumman.
Det här är Sebastian. Le och Aksel, Les morfar.
Han är före detta polis, så han är lite…
Jag ville inte vara oartig, men man vet aldrig.
Nej, inga problem. Tänk inte på det.
Hej, du måste vara Le.
Tack för inbjudan.
Jag ställer undan glassen.
Åh, din mamma rymde med glassen.
Då kanske vi ska bestämma att blommorna är till dig?
-Tack. -Varsågod.
-Vill du se mitt rum? -Mycket gärna.
-Den här vägen. -Okej.
Jag vet att jag är sen, men jag fick ett speciellt fall.
Inte den där blicken. Jag har pratat med Nylander.
-Skrev han en referens? -Offrets hand hade sågats av.
-Har du bilder? -Nej, vi ses i morgon. Hej då.
-Finns det nån mat? -I frysen. Gulasch.
Tack.
Rosa Hartung återvände i dag till socialministerposten.
Hon har haft tjänstledigt sen förlusten av dottern förra året.
Som alla vet har det senaste året varit svårt.
MIn familj och jag är tacksamma för allt stöd vi fått.
Nu blickar vi framåt.
Och jag är glad över förtroendet statsministern visat mig.
-Ja? -Vem är du? Vad gör du här?
Jag bor här. Det är min lägenhet.
Ingen fara. Jag är polis.
Mark Hess.
Nehru. Jag är vaktmästaren.
Vad ska du ha lägenheten till?
-Övervakning? -Nej, jag ville bara måla den.
-Och sälja den. -Det är nog en bra idé.
Förresten, har du skyddspapper?
Ja, och om du behöver en mäklare, så känner jag en sån också.
Fem minuter.
KROPPEN INTE FUNNEN VAR ÄR KRISTINE HARTUNG?
STYCKAD OCH NERGRÄVD
VAR BLEV HON TAGEN?
Jag har nog världens äldsta labrador.
Till slut fick jag hoppa i vattnet efter honom, fullt påklädd.
Vad bra att du räddade honom.
-Vill du se mitt släktträd? -Nej, inte nu.
Då visar jag nåt annat.
Var det en dålig dag på jobbet?
Allt är bra. Det är lyckligtvis snart slut, så…
Den här gjorde jag på fritids. Du kan få den.
Vad kul. En kastanjegubbe. Vi gjorde också såna i skolan.
-Är det en gammal labrador? -Nej, en häst.
-Men vi kan göra en hund. -Gärna det.
-Har du några tändstickor? -Ja.
Bryt av toppen så att de inte får händer.
Så där, ja.
Mamma…
Mamma!
Kom och var med.
-Jag måste nog gå. -Nu?
Men mamma…
-Ja, det är Aksel. -Förlåt att jag ringer så sent.
Kan du passa Le? Bara en timme eller så. Jag måste kolla en jobbsak.
Visst. Jag kommer om en kvart.
Du kan inte sitta här. Du måste gå nu.
Då hämtar jag vakten.
Vad gör du här?
Va?
Jag måste prata med pojken, men nåt nöt har stoppat fler besök i dag.
Det var jag.
Han ska inte utsättas för mer i dag.
Naia Thulin.
Vad gör du själv här?
Det går fort.
-Jag pratar med pojken. -Visst.
Hej, Magnus.
Förlåt att vi stör.
Vi kommer från polisen. Vi vill prata med dig, om det går bra?
-Kan du stänga av den en liten stund? -Är det den som heter Accursed?
Du är bra på det.
Kan du pausa ett ögonblick?
Jag har ett uppdrag åt dig. Precis som i spelet.
Jag behöver din hjälp att lösa det.
Vill du det?
Se här. Jag har några foton här.
Du har fem sekunder på dig att berätta om nåt
på fotona som inte brukar vara där.
Ställer du upp?
Uppdraget är svårt. Alla dina förmågor behövs.
Då börjar vi.
Vad är det med den? Var den inte där i går?
Är det säkert att figuren inte var där i går?
-Magnus? -Är du helt säker på att den inte var där?
Tänk noga efter.
Titta en gång till.
Kommer mamma inte tillbaka?
Nej, det gör hon inte.
Din mamma är på ett bra ställe nu.
I himlen?
Ja, i himlen.
Kastanjeman
Välkommen in Kastanjeman
Välkommen in Har du några kastanjer
Med till mig i dag?
Tack ska du ha
Nylander måste öppna Hartung-fallet igen.
Det händer aldrig.
Sattes kastanjegubben dit i samband med brottet,
är avtrycken ingen slump.
Det kan de ändå vara. Fallen behöver inte hänga ihop.
-Tror du att det är sambon? -Nej, men han saknar alibi.
Tack ska du ha Med till mig i dag
Kastanjeman Tack ska du ha
Kastanjeman
Välkommen in Kastanjeman
Med till mig i dag
-Hartungfallet är utrett. -Är det?
Förövaren har erkänt och är inlåst. Fallet är avslutat.
Köper du det?
Jag river inte upp ett annat fall för att jag har problem med det nuvarande.
Välkommen in Kastanjeman
Kastanjer Med till mig i dag
Har du några kastanjer Med till mig i dag?
Tack ska du ha
Undertexter: Jessika Johansson