‫- סדרת אנימציה של NETFLIX -‬
‫במרכז היקום, על כוכב הלכת איטרניה,‬
‫שולטת טירת הגולגולת,‬
‫מבצר מסתורי ועתיק יומין.‬
‫את כוחה מבקשים לרתום כוחות האופל מהר הנחש,‬
‫מסתור של עוון ועצב,‬
‫בשליטתו של השד סקלטור ועושי דברו המרושעים.‬
‫והדבר היחיד שעומד בדרכם הוא הנסיך אדם,‬
‫שמגן על סודות טירת הגולגולת כהי-מן,‬
‫האדם החזק ביותר ביקום!‬
‫ארבעה נוספים בלבד שותפים לסוד זה,‬
‫כולם שומרי טירת הגולגולת,‬
‫בקרב צבא לוחמי צדק‬
‫שמקדישים עצמם להגן‬ ‫על טירת הגולגולת מפני השמדה.‬
‫כי מי ששולט בטירת הגולגולת, שולט בכוח,‬
‫הכוח להפוך ל…‬
‫שליטי היקום!‬
‫אל תבכי, טילה הקטנה.‬
‫זו ברכה.‬
‫ברכה שתתגשם כשהיא הכי תזדקק לה.‬
‫לעולם לא אעזוב את התינוקת שלנו.‬
‫אני יודעת שלא.‬
‫אבל אמן אותה להגן על עצמה.‬
‫יום אחד, היא תגן עליך ועל איטרניה כולה.‬
‫הציפור הקטנה שלי,‬
‫אמא שלך אוהבת אותך כל כך,‬
‫אבל היא נוסעת לזמן מה.‬
‫היא נוסעת לראות את היקום כולו,‬
‫והכול ייראה קטן מאוד מעכשיו.‬
‫כי דבר לא יגרום לה להרגיש‬
‫כפי שהיא הרגישה ביום שנולדת.‬
‫אמא.‬
‫דנקן שלי.‬
‫זה בסדר.‬
‫הקשיבו לסיפורה של הקוסמת,‬
‫שנמצאת בשעתה האפלה ביותר.‬
‫"מצאו את החרב!" זעקה המכשפה הזקנה.‬
‫"היא מקור כוח הקסם שלי."‬
‫היא זימנה שלושה לטירת הגולגולת.‬
‫מכשפה, לוחם, ובת חסות.‬
‫לאחר שאבדה התקווה, והאלוף נהרג,‬
‫היא התחננה בפניהם, "מצאו את החרב!"‬
‫אוי, הנסיך אדם.‬
‫בריתות נחתמו, ונוצרה חבורה‬
‫שהסתערה על הגיהינום, הגיעה לגן עדן, ועוד!‬
‫אבל רק כעת הם מבינים.‬
‫סקלטור היה המושך בחוטים!‬
‫יש לזה טעם של נחושת.‬
‫למה יש טעם של נחושת, אדוני?‬
‫לזמן, חושבני.‬
‫או אולי אלו הכוכבים.‬
‫או שאולי אחרי כל שנות הרעב הללו,‬
‫אולי אני סתם מתענג על טעם…‬
‫הניצחון העילאי!‬
‫ראיתי עידנים חולפים‬ ‫בפינות האפלות ביותר של החלל.‬
‫חזיתי בכוכבי לכת עשויי קרח ותו לא,‬
‫ובשמשות עתיקות נשרפות ומתות,‬
‫משליכות ציוויליזציות שלמות‬ ‫אל תוך אפלה נצחית.‬
‫האוויר נמלא סבל וטירוף.‬
‫היית מתענגת על כך, ליני.‬
‫אה, קוסמת יקרה,‬
‫את ערה.‬
‫או יותר נכון לומר, את גמורה.‬
‫כשהקסם חזר,‬
‫במקום לרפא את עצמך ולהתחזק,‬
‫נתת לאיטרניה לגמוע אותו קודם.‬
‫כמה אצילי. וכמה מטופש.‬
‫אם לא ניסית לעזור לאחרים‬ ‫באופן אנוכי כל כך,‬
‫אולי היית מבחינה בבואי.‬
‫אך למרבה הצער,‬
‫לאחר כל השנים הללו,‬
‫אני יודע לבסוף את סודה האמיתי של הגולגולת.‬
‫אנחנו רוצים להאמין ביקום מסודר,‬
‫במבנה נשגב אחד שמקשר בין הכול,‬
‫אבל הדבר היחיד שיש הוא כוח.‬
‫כוח יפהפה, כאוטי ועירום!‬
‫ומדי פעם, מסיבות לגמרי לא ברורות,‬
‫הכוח הזה דבק ביישות אחת.‬
‫ישות אחת בכל הבריאה כולה!‬
‫וכעת,‬
‫בידי הכוח.‬
‫בקרוב, איטרניה כולה תזכור‬ ‫את הרגע ההיסטורי הזה‬
‫שבו סקלטור הרג סוף סוף את הי-מן!‬
‫אני לא הי-מן.‬
‫מה אמרת?‬
‫אני אדם!‬
‫נסיך איטרניה!‬
‫ומגן…‬
‫ומגן סודותיה של טירת הגולגולת!‬
‫וזהו ידידי נטול המורא…‬
‫קרינג'ר.‬
‫לא!‬
‫רוצי, טילה! אני אבלום אותו.‬ ‫-אבא, אתה לא תוכל.‬
‫לכי!‬
‫הולכים לאן שהוא?‬
‫המשחק הקטן שלכם נגמר.‬
‫לא נותר לכם לאן לברוח.‬
‫לא נותר לכם היכן להתחבא.‬
‫כוחה של הגולגולת נטש אתכם!‬
‫קוסמת טיפשה.‬
‫לא נותר בך די קסם להילחם באל.‬
‫אני אולי לא נמצאת בשיא כוחי,‬
‫אבל אתה רק מעמיד פנים שאתה אל, סקלטור.‬
‫אתה שוכח מה אתה באמת.‬
‫ומה זה?‬
‫אתה עצמות ותו לא.‬
‫לא!‬
‫לא כל כך מהר, אביר חיל.‬
‫לא!‬
‫אישה מאוסה.‬
‫את משמשת בתור הקוסמת כבר זמן רב מדי.‬
‫הגיע הזמן להכניס דם חדש!‬
‫לא!‬
‫למה? למה עשית את זה?‬
‫למה, אהובתי?‬
‫דנקן שלי.‬
‫טילה!‬
‫את חייבת לעזור לו!‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫הנסיך אדם!‬
‫רגע, חייבים לעצור את הדימום.‬
‫זואר, עזור לי.‬
‫אני אוהבת אותך, ציפור קטנה.‬
‫לא, אהובתי, אל תעזבי אותי.‬
‫יגון. כזה דבר גרוטסקי.‬
‫תכלאו אותו בצינוק.‬
‫תנו לו לטבוע בדמעותיו,‬
‫עד שאקטע את זרועותיו האביריות.‬
‫היקום הזה הוא בית מטבחיים מלא במתים‬
‫כי בני האדם נולדים רק כדי למות.‬
‫אולם, אלים…‬
‫אנחנו לא מתים.‬
‫טירת המסתורין הזו זקוקה לגבירה קסומה.‬
‫אז את תהיי הקוסמת החדשה של טירת הגולגולת.‬
‫ראית מה ביכולתי להשיג ברגע שאיני מוקף‬
‫בטיפשותם של מטומטמים.‬
‫הדבר הכי טוב שקרה לי אי פעם היה שנהרגתי.‬
‫ועדיין, שרדת.‬
‫לפני שהכדור פירק אותי לרסיסים,‬
‫הטלתי במהירות את נשמתי לתוך המטה שלך,‬ ‫שתישמר שם.‬
‫ואז, ניזונתי ממך כמו קרצייה,‬
‫וגידלתי לאט את גופי מתוך גופך.‬
‫וכשהייתי חזק דיי, לחשתי לך‬
‫את המשאלות והרצונות שהביאו אותך הנה.‬
‫אתה ניצלת אותי!‬
‫כמובן שניצלתי אותך.‬
‫וגמלתי לך בכך שחיזקתי אותך‬
‫בעזרת כוחי.‬
‫למרבה הצער, תפקידה הטהור של הקוסמת‬
‫בא יחד עם קללה קדומה, יקירתי.‬
‫לנצח תהיי קשורה‬
‫לטירת הגולגולת.‬
‫לעולם לא תוכלי לעזוב את המבצר הנידח הזה.‬
‫אבל הודות לכוחי החדש…‬
‫אני אביא את היקום…‬
‫אלייך!‬
‫וכעת, ברצוני שתשתמשי בכוח הזה‬
‫כדי לראות לאן הקוסמת שלחה את עושי דברה.‬
‫איך עשית את הקסם הזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בוא!‬
‫המלך והמלכה שלכן עזבו לפני פחות מעשר דקות‬
‫ואתן מנסות לבזוז את הארמון,‬ ‫שודדות בוגדניות.‬
‫אתן לך להכות אותו באגרופך,‬
‫אם תתני לי להכות אותך בשלי.‬
‫קלאמפ צ'אמפ! פיסטו! אתם עיוורים?‬
‫זאת טילה.‬ ‫-טילה!‬
‫בשם זואר!‬
‫את טילה אנחנו מכירים. אותה לא!‬
‫היא חברה שלי, פיסטו.‬
‫ואותי אתם מכירים.‬
‫הנסיך אדם.‬
‫איזה מין כישוף מטורף זה?‬
‫רוצה לדבר על כישוף מטורף?‬ ‫היית צריך לראות מה טילה עשתה כרגע.‬
‫זה לא קסם. אדם בחיים.‬
‫איכשהו.‬
‫הו, המלך והמלכה יהיו ברקיע השביעי!‬
‫רניוס, איפה כולם? איפה אמא ואבא?‬
‫כרגע שלחתי אותם במטוס הטאלון.‬
‫כשראינו מה קורה בשמיים מעל טירת הגולגולת,‬
‫המלך הכריז על פינוי של איטרנוס.‬
‫לאחר שהעיר תתרוקן,‬ ‫התוכנית היא להיפגש מחדש בפוינט דרד.‬
‫זה נכון? סקלטור חזר?‬
‫שאל אותו בעצמך.‬
‫הוא בהחלט חזר.‬
‫בהחלט בא לי להכניס לו אגרוף.‬
‫תושבי איטרניה הפתטיים,‬
‫אדונכם הכול יכול מצא סוף סוף מטרה‬
‫לקיומכם חסר התועלת.‬
‫אתם תשמשו כצבא מתים!‬
‫הנה אתה.‬
‫וואו, אתה בהחלט עמיד.‬
‫בוא ואעזור לך עם זה.‬
‫הערפל, הוא מאכל!‬
‫אז אל תתני לו לגעת בך.‬
‫אדם!‬ ‫-תמשיכי, אני אטפל בזה.‬
‫למעלה!‬
‫זה לא הזמן לשוטט בנינוחות בטירה,‬ ‫הנסיך אדם.‬
‫זה שורף! בוא!‬
‫מכאן! בואו!‬
‫הגיע הזמן שהערפל…‬
‫יפגוש את האגרוף הגואל!‬
‫רניוס, זאת אני! צא מזה!‬
‫אין טעם. מה שנותר מחברינו, נעלם מזמן.‬
‫מצטערת על זה, קלאמפ צ'אמפ.‬
‫אם תרצה לנצח אותי, תצטרך יותר מאגרוף.‬
‫היי, טילה!‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת, ידידיי הוותיקים.‬
‫הגיעה לכם מיתה טובה יותר.‬
‫הנשמות שלהם היו הגונות וישרות.‬
‫אם אני יודע משהו על העולם הבא,‬
‫אני יודע שפיסטו וקלאמפ צ'אמפ‬ ‫כבר נמצאים בפרטרניה.‬
‫הם היו מגיעים לשם…‬
‫אבל כפי שאתם רואים,‬ ‫אני מחזיק בנשמותיהם כאן,‬
‫בכף ידי.‬
‫זהו סוג הכוח שממלא אותי.‬
‫כעת אני שולט לא רק בחיים ובמוות,‬
‫אלא גם בעולם הבא!‬
‫ואתה, אדם,‬
‫אתה ניצלת לרעה את הכוח הזה.‬
‫הסתרת אותו,‬ ‫וזימנת אותו רק כדי להגביל אותי,‬
‫בשעה שיכולת להשתמש בו‬ ‫כדי לעקור את נשמתי מתוך גופי,‬
‫ממש כפי שכרגע עשיתי לחבריך האציליים.‬
‫אז בשעה שהם אכן נועדו‬ ‫לחיי נצח של תהילה ופרס בפרטרניה…‬
‫כרגע שלחתי את שניהם לסאבטרניה הארורה!‬
‫אתה מעז לתקוף אותי?‬
‫ללא החרב המטופשת שלך, אתה כבר לא הי-מן.‬
‫כלומר, אתה בקושי אדם.‬
‫תסתכל עליך.‬
‫פעם היית אויבי הגדול ביותר,‬
‫וכעת אתה בסך הכול חרק‬ ‫על שמשת הווינד ריידר שלי.‬
‫הגבורה שלך משעשעת אותי מאוד.‬
‫רוצה להילחם-חם?‬
‫אוכל להשמיד אותך בכוח המחשבה בלבד,‬
‫אבל אתה חושב שתוכל לנצח אותי‬ ‫בעזרת אגרופיך?‬
‫אגיד לך מה, ילד…‬
‫עשה את מיטבך.‬
‫למה אנחנו צוחקים?‬
‫אתה מבין, החרב היא בסך הכול מוליך,‬
‫אבל הניצוץ,‬
‫הוא תמיד היה בתוכי, ולעיתים קרובות תהיתי‬
‫אילו כוחות נסתרים ומופלאים יתגלו בפניי‬
‫אם לא תהיה לי החרב,‬
‫אבל עדיין אומר את המילים.‬
‫לא…‬
‫בעוצמת כוחה של הגולגולת!‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬