EN ANIMERAD SERIE FRÅN NETFLIX
Det finns inget leverne i de dödas rike, mitt hjärta.
Det enda de vill ha från dig är summan av din smärta.
Det är en trollansk barnramsa.
De sista raderna går så här:
Fly innan du mister vettet.
Lita inte på det Subternia visar.
Skräcken matar helvetets spisar och herren är Scare Glow…
Vad var det?
Ögonen på skaft, allihop. Vi söker upp svärdet och drar…
Orko? Andra?
Lyn?
Teela…
Var är vi?
Trolla! Jag är hemma!
Vänta, är jag död?
Så klart inte, dönicke.
Det är en subternisk illusion.
En väldigt bra illusion.
Men var är de andra?
Mystiska förstorings-lins, visa var våra vänner finns.
Hönshjärna.
Bra idé. Nån på Magiska akademin kan hjälpa oss att hitta dem.
Vänta, Lyn. Får jag kalla dig Lyn?
Nej.
Min dam!
Var är ni?
Min dam!
Det kan inte stämma. Hon stod precis framför oss!
Lugna ner dig.
Först tar vi reda på var vi är, sen kan vi leta efter de andra.
Roboto, maxa din telemetri. Var är vi?
Sensorerna tyder på att vi är…
…ingenstans.
Ja, och jag antar att vi är ensamma.
Jag upptäcker inga andra livsformer i…
Det osar bråk.
Äntligen.
Så mycket ilska.
Den maskerar så mycket rädsla!
Skeletor?
Inte riktigt.
Men jag minns det namnet.
Vem är du?
Skuggan av en härskare som nu härskar över skuggor
och den här låga sfären.
Varför har du kommit hit?
Jag söker ett svärd.
En samlare, som jag.
Jag har reliker som en gång prisades,
men som nu är utan syfte, övergivna i evighetens djup.
Men några av dem, de speciella,
lyser fortfarande.
Jag ska ge dig det du söker, Teela,
i ett utbyte.
I utbyte mot vad?
Din rädsla.
Visa den för mig.
Jag har väntat här så länge, ensam och på sparlåga.
När mig med din utsökta rädsla.
Jag är inte rädd för nåt.
Du dryper av rädsla.
Visa mig din rädsla så ger jag dig det du vill ha.
Okej, då. Min rädsla i utbyte mot Kraftens svärd
och mina följeslagares trygga återvändo.
Avgjort.
Gå ner i Mörkrets brunn, Teela.
Om du besegrar dina demoner så får du din belöning.
Om du faller till föga, får du tillbringa evigheten
här med mig, som en del av min samling.
Uppenbarelsen väntar.
Far i väg!
En trollbrunn!
-Trollbrunn? -En fontän med mystisk energi.
Den trollanska magins eviga källa.
Vår livskraft.
Men den är tom.
Alla är borta.
Hur då?
Magin är verkligen döende, och inte bara i Eternia.
Men varför visa oss det?
Det läskiga är, tänk om det inte bara är en illusion?
Om alla verkligen är borta så är jag den sista trollaniern i universum.
Du har rätt. Det är läskigt.
Mitt namn är egentligen inte Orko.
Eller jo, på sätt och vis, men mina föräldrar var ambitiösa.
När jag föddes gav de mig ett namn som passade hedersställningen
som de trodde att jag skulle uppnå.
Men när man är liten är vissa ord svåra att uttala.
Jag sa "Orko" i stället för…
Orakel.
De kallade dig Orakel.
Allvetande, allsmäktig. Ingen press, eller hur?
De såg snart hur olik jag var de andra småttingarna.
Magi är lätt för trollanier, även för ungar, men jag…
Jag kan inte göra nåt rätt.
Formler och besvärjelser slutar i katastrof.
Hur som helst fastnade "Orko", och när mina föräldrar såg hur misslyckad jag var,
var de nöjda med det.
"Orakel" hade bara fått folk att skratta åt mig ännu mer.
Ingen skrattar nu.
Jag var den svagaste av dem, nu är jag kanske den sista.
Lustigt, inte sant?
Svag, obetydlig…
Du måste kämpa för allt de inte ger dig.
Det gäller dina fiender men särskilt dina vänner.
När de säger att du är svag, förstår de inte
hur den minsta gnista kan fylla ett helt universum.
För dem är det häxkonst, men för mig…
…är det magi.
Får jag ställa en personlig fråga?
Nej, de kallade mig inte "Evil". Jag la till det senare.
Helvete.
Spring!
Okej, vi har täckt "falla" och "vara ensam i mörkret".
Inget som skrämmer mig, men strunt samma, vi fortsätter.
Kom igen! Jag väntar!
Okej.
Ursäkta. Förlåt.
Hemskt ledsen. Ber om ursäkt.
Det kommer att kräva läkarvård.
Kan du berätta nåt om dina vänner?
Eldbattingar är inte mina vänner!
Eldbattingar?
De är skuggvarelser, men olika andra vi har stött på.
De verkar reagera på rädsla.
Din rädsla.
Varför inte din?
Jag är en artificiell skapelse och upplever inte rädsla.
Okej, då avundas jag dig, för det är svårt att kämpa…
…när man är skitskraj.
Så upplysande.
Upplysande!
Du är en mäktig häxa! Du måste ha en trollformel du kan använda.
Jag behöver staven för den lilla kraft som jag har kvar. Och du?
Jag sa ju att om jag är bra på nåt så är det att vara kass på allt!
Om inte skuggor kan halka på bananskal eller fatta eld så är jag värdelös.
Det låter som dina föräldrars prat.
Jag har väntat länge på det här.
Och du undrar varför jag inte litade på dig!
Men det gjorde du. I varje strid, mot alla rivaler, med ditt liv.
Inte mitt verkliga liv.
Du kände mig inte det minsta. Du har alltid varit ensam.
Du är inte han!
Du är inte verklig.
Du är ingenting!
Jag är rädsla. Din rädsla!
Otillräcklighet och övergivenhet. Svaghet och isolering,
allt på grund av en hemlighet som jag berättade för alla utom dig!
Så mycket makt för en varelse att hålla över en annan!
Jag har styrkan
för att du ger mig den.
Nu förstår jag!
Nu vet jag vad som egentligen skrämmer dig.
De flesta är rädda för att vara som alla andra.
Men med dig är det tvärtom.
De ljög för att de försökte skydda dig.
Från vad?
Från det du fruktar mest.
Det som styr och ställer över dig.
Ditt eget öde.
-Jag bestämmer själv över mitt öde. -Genom att skyla över det.
Genom att låtsas vara vanlig
när du innerst inne vet att du är så mycket mer än det.
Det måste fylla dig med skräck.
Ja. Ja, det gör det.
För jag har aldrig förstått det. Men jag låter det inte styra mig.
Jag äger hela min kraft.
Min styrka, mitt hopp och min rädsla.
Och du får ingenting av det.
Nej! Vi slöt ett avtal.
När mig med din skräck. Ge mig din kraft.
Den enda kraften här nere är den du har gett mig.
Kraften att visa min rädsla.
Att styra den.
Att äga den.
Det är omöjligt!
Vad är du?
Åh, Scare Glow…
Jag är din värsta mardröm.
Orko, det är över!
Ni lever!
Men var är…
Teela!
Du hittade svärdet.
Ge mig det.
Det är bara ena halvan av Kraftens svärd. Kan du hitta den andra?
Allsmäktige Zoar, smält klippan och öppna Himlens port.
Visa vad ödets planer välvt och led oss till svärdets andra hälft.
Är det…
…Preternia?
Men hur…
Med den sista uns magi hon kunde trolla fram.
För de goda.
Ingen är född ond.
Men det som räknas är hur man dör.
Spring!
Inte nu!
Ja…
Er rädsla hörs eka allt högre.
Högre och högre!
Småkryp!
Titta, Lyn! Jag klarar det!
Orko, håll ut!
Teela, det går bra.
Jag är inte rädd.
Han kan inte skrämma mig.
Han klarar det inte ensam.
Försvinn, demon!
Tillbaka till dina skuggor!
Orko!
Jag försökte rädda honom.
Inte så det räckte.
Det borde ha varit du.
Tagga ner!
Alliansen var ett misstag.
Men det är enkelt att fixa.
Teela!
Adam?
Vid Grayskulls kraft!
Undertexter: Ingrid Berglund