EN ANIMASJONSSERIE FRA NETFLIX
Du kan ikke tjene til livets opphold i de dødes land.
Frykt er den eneste valutaen du trenger der.
Det er et gammelt barnerim.
Slutten lyder omtrent slik:
Flykt før du går fra vettet.
Stol på ikke det Subternia viser.
Terror driver helvetes flammer og lorden heter Scare Glow…
Hva er det?
Vær på vakt, alle sammen.
La oss finne sverdet og stikke.
Orko? Andra?
Lyn?
Teela.
Hvor er vi?
Trolla! Jeg er hjemme!
Vent, er jeg død?
Selvfølgelig ikke, tulling.
Dette er en slags illusjon av Subternia.
En veldig god illusjon.
Hvor er de andre?
Mystiske observasjonslinse, avslør hvor våre venner er å finne.
Tosk.
God idé.
Noen ved Magiens akademi kan hjelpe oss å finne dem.
Vent, Lyn. Kan jeg kalle deg Lyn?
Nei.
Mylady!
Hvor er du?
Mylady!
Det gir ikke mening!
Hun var rett foran oss!
Ro deg ned.
Først finner vi ut hvor vi er, så kan vi lete etter de andre.
Roboto, bruk din avanserte telemetri.
Hvor er vi?
Sensorene indikerer at vi er
ingensteds.
Ja, og vi er vel alene også.
Jeg oppdager ingen andre livsformer i…
Jeg lukter en kamp.
Endelig.
Så mye sinne.
Maskerer så mye frykt!
Skeletor?
Ikke akkurat.
Men jeg husker det navnet.
Hvem er du?
Skyggen av en hersker.
Nå en hersker av skygger,
og dette ydmyke domenet.
Hvorfor har du kommet hit?
Jeg ser etter et sverd.
En samler, som meg selv.
En vokter av relikvier som en gang var verdsatt,
som nå er meningsløse, forlatt i evighetens dyp.
Selv om noen av dem, de spesielle,
fortsatt gløder.
Jeg skal gi deg det du søker, Teela,
i en byttehandel.
I bytte mot hva?
Frykten din.
Vis meg frykten din.
Jeg har ventet her så lenge, alene og fratatt.
Nær meg med din deilige frykt.
Jeg frykter ingenting.
Å, du er full av det.
Vis din frykt,
så gir jeg deg det du kom for.
Greit, min frykt
i bytte mot Kraftens sverd
og at mine venner får vende trygt hjem.
Avtale.
Gå inn i Mørkets brønn, Teela.
Overlev dine demoner, og vinn premien du søker.
Gir du etter for demonene, vil du tilbringe evigheten
her med meg
som en del av samlingen min.
Åpenbaringen kaller.
Fly!
En trylleformelkilde!
Trylleformelkilde?
En stor kilde av mystisk energi.
Den uendelige kilden til all trollanermagi.
Livskraften vår.
Men den er tørr.
Alle er borte.
Hvordan?
Magien er virkelig døende, og ikke bare i Eternia.
Men hvorfor ser vi dette?
Det skumle er om det ikke bare er en illusjon?
Hvis de virkelig er borte, gjør det meg
til det siste trollaneren i universet.
Du har rett. Det er skummelt.
Navnet mitt er egentlig ikke Orko.
Det er vel på en måte det,
men foreldrene ønsket jeg skulle lykkes,
så da jeg ble født,
ga de meg et navn som skulle matche æren
de forventet meg å oppnå en dag.
Men når du er liten, er noen ord vanskelige å uttale.
Jeg sa "Orko" da jeg mente…
Orakel. De kalte deg Orakel.
Allvitende, allmektig. Ikke noe press, ikke sant?
Det ble fort tydelig at jeg var annerledes.
Magi kommer lett for trollanere, men jeg…
Jeg kan ikke gjøre noe riktig.
Trylleformler, forbannelser, alle ender i katastrofe.
"Orko" ble kallenavnet mitt,
og nå foreldrene mine så fiaskoen jeg var blitt,
var de fornøyde med det.
"Orakel" hadde bare gjort at folk ville ledd enda mer.
Det er ingen som ler nå.
Jeg var den minste av dem, nå er jeg kanskje den siste.
Det er morsomt, ikke sant?
Liten,
ubetydelig…
Du må kjempe for alt de ikke gir deg.
Dine fiender, ja, men spesielt vennene dine.
De sier du er svak fordi de ikke forstår
at selv den minste kraft kan fylle et helt univers.
For dem er det trolldom, men for meg…
…er det magi.
Kan jeg stille et personlig spørsmål?
Nei, de kalte meg ikke "djevel". Jeg la til den delen senere.
Svarte.
Løp.
Vi har dekket "å falle" og "å være alene i mørket".
Ikke særlig skremmende, men uansett. La oss fortsette.
Kom igjen! Jeg venter!
Ok.
Unnskyld meg. Beklager.
Jeg er lei for det. Unnskyld meg.
Det vil krever medisinsk tilsyn.
Kan du si noe nyttig om vennene dine?
Ildflaggermus er ikke mine venner!
Ildflaggermus?
De er Skyggebeist, men ikke som noen vi har møtt før.
De reagerer på frykt.
Frykten din.
Hvorfor ikke din?
Som en kunstig konstruksjon har jeg ikke frykt.
Jeg er misunnelig.
Det er vanskelig å kjempe når man tisser i buksa av frykt.
Så opplysende.
Opplysende!
Du er en mektig heks! Du må ha en formel eller to du kan bruke.
Staben må fokuserer på magien jeg har igjen.
Hva med deg?
Jeg sa at hvis jeg er god til noe, er det å være god til ingenting.
Med mindre skygger kan skli på bananskall
eller ta fyr,
er jeg ubrukelig.
Høres ut som dine foreldres ord.
Dette har jeg ventet lenge på.
Og du lurer på hvorfor jeg ikke stolte på deg!
Du gjorde det. I hver kamp, mot enhver rival, med livet ditt.
Ikke mitt ekte liv.
Du har aldri kjent meg. Du har alltid vært alene.
Du er ikke ham!
Du er ikke ekte!
Du er ingenting!
Jeg er frykt.
Din frykt!
Utilstrekkelig, forlatt, skjør og isolert,
alt på grunn av en hemmelighet jeg delte med alle utenom deg!
Et vesen har så mye makt over et annet!
Jeg har makten
fordi du overgir den.
Nå skjønner jeg.
Nå vet jeg hva som virkelig skremmer deg.
De fleste frykter å være alminnelig…
Men for deg er det motsatt.
De løy for å beskytte deg.
Fra hva?
Fra det du frykter mest.
Det som så absolutt kontrollerer deg.
Din egen skjebne.
Jeg kontrollerer skjebnen min.
Ved å gjemme den.
Å late som du er alminnelig,
når du vet at du så mye mer.
Det må virkelig skremme deg.
Ja, det gjør det.
Fordi jeg forstår det ikke.
Det har jeg aldri gjort. Det kontrollerer meg ikke av den grunn.
Jeg eier kraften min, alle deler av den.
Styrken min, håpet mitt, selv frykten min.
Og du får den ikke.
Nei. Vi inngikk en avtale.
Mat meg frykten din. Gi meg kraften din.
Den eneste kraften her nede er den du har gitt meg.
Kraften til å manifestere mine frykter.
Kontrollere dem.
Eie dem.
Det er ikke mulig.
Hva er du?
Jeg er Fryktens glød…
Jeg er ditt verste mareritt.
Orko, det er over!
Dere lever!
Men hvor er…
Teela!
Du fant sverdet.
Gi det til meg.
Det er bare halve Kraftens sverd. Kan du finne den andre halvdelen?
Allmektige Zoar, tilintetgjør denne steinen
og åpne Himmelporten.
Se skjebnen i øynene og led oss til sverdets make.
Er det…
…Preternia?
Hvordan…
Med hver siste bit av magi hun klarte fremkalle.
For de gode.
Det viser seg at ingen er født en djevel.
Men det som betyr noe er hvordan man dør.
Løp!
Ikke nå!
Ja.
Din frykt roper
høyere!
Insekt!
Se, Lyn! Jeg gjør det! Jeg!
Hold godt fast, Orko.
Det går bra, Teela.
Jeg er ikke redd.
Han skremmer ikke meg.
Han klarer det ikke alene.
Demon, forsvinn!
Gå tilbake til skyggene dine!
Orko.
Jeg prøvde å redde ham.
Ikke godt nok.
Det skulle ha vært deg.
Trekk deg tilbake!
Denne alliansen var en feil,
men det kan jeg lett fikse.
Teela!
Adam?
Ved Grayskulls kraft!
Tekst: Sindre Tvedt