‫- סדרת אנימציה של NETFLIX -‬
‫- ארץ המתים -‬
‫אי אפשר למצוא מחיה בארץ המתים‬
‫הדבר היחיד שתוכלו להרוויח הוא פחדים!‬
‫זה שיר ילדים ישן.‬
‫החלק האחרון הולך ככה:‬
‫ברח לפני שדעתך תיטרף‬
‫אל תאמין למה שתראה‬
‫האימה מזינה את להבות הגיהינום,‬ ‫שמפקדו נקרא "זוהר פחד"…‬
‫מה זה?‬
‫כולם לפקוח עיניים.‬
‫בואו נמצא את החרב ונצא מכאן.‬
‫אורקו? אנדרה?‬
‫לין?‬
‫טילה.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫טרולה! אני בבית!‬
‫רגע, אני מת?‬
‫כמובן שלא, רפה שכל.‬
‫זו אשליה שסאבטרניה יצרה עבורנו.‬
‫אשליה משכנעת מאוד.‬
‫אבל איפה האחרים?‬
‫זכוכית מגדלת של כשפים,‬ ‫גלי היכן חברינו מסתתרים‬
‫כסיל.‬
‫רעיון טוב. מישהו באקדמיית הקסמים‬ ‫יעזור לנו למצוא אותם.‬
‫היי, חכי רגע, לין. אני יכול לקרוא לך לין?‬
‫לא.‬
‫גברתי!‬
‫איפה את?!‬
‫גברתי?!‬
‫זה לא הגיוני!‬
‫היא היתה ממש מלפנינו!‬
‫תירגע.‬
‫קודם נברר איפה אנחנו,‬ ‫ואחר כך נוכל לחפש את האחרים.‬
‫רובוטו, הפעל את יכולת הטלמטריה שלך.‬ ‫איפה אנחנו?‬
‫הסורקים מראים שאנו…‬
‫בשום מקום.‬
‫כן, ואני מניחה שאנחנו גם לבד.‬
‫איני מבחין בצורות חיים אחרות ב…‬
‫אני מריח קרב.‬
‫סוף סוף.‬
‫כעס כה רב.‬
‫שמכסה על פחד כה רב.‬
‫סקלטור?‬
‫לא בדיוק.‬
‫אבל אני זוכר את השם הזה.‬
‫מי אתה?‬
‫צלו של שליט.‬
‫כעת אני שליט הצללים,‬
‫בממלכה צנועה זו.‬
‫למה באת למקום הזה?‬
‫אני מחפשת חרב.‬
‫אה, אספנית, ממש כמוני.‬
‫שומרת של פריטים שבעבר היו יקרים,‬
‫אך כעת נטולי מטרה, שננטשו במעמקי הנצח.‬
‫אך כמה מהם, המיוחדים שבהם,‬
‫עדיין זוהרים.‬
‫אתן לך את מבוקשך, טילה,‬
‫אם תתני לי משהו בתמורה.‬
‫מה תרצה בתמורה?‬
‫את הפחד שלך.‬
‫הראי לי אותו.‬
‫זמן כה רב חיכיתי כאן, בודד ונזקק.‬
‫הזיני אותי בפחד המענג שלך.‬
‫איני פוחדת מדבר.‬
‫הו, את נוטפת פחד.‬
‫חשפי בפניי את הפחד שלך‬
‫ואתן לך את מה שבאת למצוא.‬
‫בסדר, הפחד שלי‬
‫בתמורה לחרב הכוח‬
‫ולהשבתם הבטוחה של חבריי.‬
‫עשינו עסק.‬
‫היכנסי לבאר האפלה, טילה.‬
‫הילחמי בשדים שלך ושרדי,‬ ‫ואז תזכי בפרס שאת מחפשת.‬
‫אך אם תיכנעי להם, תבלי נצח נצחים‬
‫כאן, בחברתי,‬
‫כחלק מהאוסף שלי.‬
‫הגילוי קורא לך.‬
‫טוסי!‬
‫מעיין לחשים.‬
‫מעיין לחשים?‬
‫מעיין אדיר של אנרגיה מיסטית.‬
‫המקור הבלתי נדלה של הקסם הטרולאני כולו.‬
‫כוח החיים שלנו.‬
‫אבל הוא יבש.‬
‫כולם נעלמו.‬
‫איך?‬
‫הקסם באמת גוסס, ולא רק באיטרניה.‬
‫אבל למה מראים לנו זאת?‬
‫הדבר המפחיד הוא, מה אם זאת לא אשליה?‬
‫אם הם באמת אינם, זה אומר שאני‬
‫הטרולאני האחרון ביקום.‬
‫אתה צודק. זה באמת מפחיד.‬
‫את יודעת, שמי לא באמת אורקו.‬
‫כלומר, בערך כן,‬
‫אבל הוריי רצו להכין אותי לגדולה,‬
‫אז כשנולדתי, הם העניקו לי שם‬ ‫שיתאים למשרה המכובדת‬
‫שהם ציפו שאשיג יום אחד.‬
‫אבל כשאתה קטן, יש מילים שקשה לך לבטא.‬
‫אמרתי "אורקו" כשבעצם התכוונתי…‬
‫אוראקל. הם קראו לך אוראקל.‬
‫יודע כול ורב עוצמה. בלי לחץ, אה?‬
‫לא נדרש זמן רב כדי לגלות‬ ‫שאני שונה מאוד מהצעירים האחרים.‬
‫הטרולאנים מיומנים בקסם באופן טבעי,‬ ‫גם בנערותם, אבל אני…‬
‫אני לא יכול להצליח בכלום.‬
‫לחשים, קסמים, הם כולם מסתיימים באסון.‬
‫בכל אופן, השם "אורקו" דבק בי,‬ ‫וכשהוריי ראו איזה כישלון הפכתי להיות,‬
‫הם שמחו שכך היה.‬
‫השם "אוראקל" היה גורם לכולם‬ ‫לצחוק עליי עוד יותר.‬
‫אף אחד לא צוחק עכשיו.‬
‫הייתי הפחות שבהם,‬ ‫ועכשיו אני אולי האחרון שבהם.‬
‫מצחיק, אה?‬
‫קטן,‬
‫חסר חשיבות…‬
‫עליך להילחם כדי להשיג כל מה שלא נותנים לך.‬
‫עליך להילחם באויביך, כן, אבל בעיקר בחבריך.‬
‫כשהם אומרים שאתה חלש,‬ ‫זה מפני שהם לא מבינים‬
‫איך קמצוץ של כוח יכול למלא יקום שלם.‬
‫עבורם, זה כישוף, אבל עבורי…‬
‫זה קסם.‬
‫אוכל לשאול אותך שאלה אישית?‬
‫לא, לא קראו לי "אוויל".‬ ‫הוספתי את החלק הזה אחר כך.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫רוצי!‬
‫טוב, כיסינו את "ליפול"‬ ‫ואת "להיות לבד בחושך".‬
‫לא כל כך מפחיד אותי, אבל שיהיה. בוא נמשיך.‬
‫קדימה! אני מחכה!‬
‫אוקיי.‬
‫תסלח לי. אני מצטער.‬
‫אבקש את סליחתך. אני מצטער. סלח לי.‬
‫זה יצריך טיפול רפואי.‬
‫יש משהו שימושי שתוכל לספר לנו‬ ‫על החברים שלך כאן?‬
‫עטלפי אש הם לא חברים שלי!‬
‫עטלפי אש?‬
‫אלה חיות צללים,‬ ‫אבל שונים מאלו שנתקלנו בהם בעבר.‬
‫נראה שהם מגיבים לפחד.‬
‫לפחד שלך.‬
‫למה לא לשלך?‬
‫כיציר מלאכותי, איני חווה פחד.‬
‫טוב, אז אני מקנאה בך,‬ ‫כי קשה להילחם כשאתה משתין במכנסיים.‬
‫כמה מאיר עיניים.‬
‫מאיר עיניים!‬
‫את מכשפה רבת עוצמה. ודאי יש לך‬ ‫לחש או שניים בהם תוכלי להשתמש.‬
‫אני צריכה את המטה שלי‬ ‫כדי למקד את הקסם שנותר לי. מה איתך?‬
‫אמרתי לך, אם אני טוב במשהו,‬ ‫זה לא להיות טוב בכלום.‬
‫אלא אם כן צללים יכולים להחליק‬ ‫על קליפת בננה או להישרף, אני חסר תועלת.‬
‫אתה נשמע כמו ההורים שלך.‬
‫חיכיתי זמן רב לזה.‬
‫ואת תוהה למה לא בטחתי בך.‬
‫אבל כן בטחת בי.‬ ‫בכל קרב, מול כל יריב, בטחת בי בחייך.‬
‫לא בחיי האמיתיים.‬
‫מסתבר שלא הכרת אותי בכלל. תמיד היית לבד.‬
‫אתה לא הוא!‬
‫אתה לא אמיתי!‬
‫אתה שום דבר!‬
‫אני הפחד. הפחד שלך!‬
‫רגשי נחיתות, פחד מנטישה, חולשה, בדידות.‬
‫הכול בגלל סוד שגיליתי לכולם מלבד לך.‬
‫כוח כה רב שמאפשר לאחד לשלוט באחר.‬
‫בידי הכוח,‬
‫כי את ויתרת עליו.‬
‫כעת אני מבין.‬
‫כעת אני יודע מה מפחיד אותך באמת.‬
‫רוב האנשים פוחדים מחוסר הייחודיות שלהם…‬
‫אבל את פוחדת מההפך הגמור.‬
‫הם שיקרו כי הם ניסו להגן עלייך.‬
‫מפני מה?‬
‫מפני הדבר שממנו את פוחדת יותר מכול.‬
‫הדבר ששולט בך בצורה כה ערמומית.‬
‫הגורל שלך.‬
‫אני שולטת בגורלי.‬
‫בכך שאת מדחיקה אותו.‬
‫מעמידה פנים שאת רגילה,‬
‫כשאת יודעת, עמוק בתוכך, שאת הרבה יותר מכך…‬
‫וזה ודאי מפחיד אותך מאוד.‬
‫כן. כן, זה מפחיד.‬
‫כי אני לא מבינה את זה.‬
‫מעולם לא הבנתי.‬ ‫אבל זה לא אומר שזה שולט בי.‬
‫הכוח שלי הוא כולו בתוכי.‬
‫החוזק שלי, התקווה שלי, אפילו הפחד שלי.‬
‫ולא תוכל לקבל שום חלק ממנו.‬
‫לא. עשינו עסקה.‬
‫הזיני אותי בפחד שלך. תני לי את כוחך.‬
‫הכוח היחיד כאן למטה הוא הכוח שאתה נתת לי.‬
‫הכוח להגשים את פחדיי.‬
‫לשלוט בהם.‬
‫להכיר בהם.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫מה את?‬
‫הו, זוהר פחד…‬
‫אני הסיוט הכי גדול שלך.‬
‫אורקו, זה נגמר!‬
‫כולכם בחיים!‬
‫אבל איפה…‬
‫טילה!‬
‫מצאת את החרב.‬
‫תני לי אותה.‬
‫זוהי רק מחצית מחרב הכוח.‬ ‫את יודעת איך למצוא את החצי השני?‬
‫זואר האדיר, פרק את האבן הזו‬
‫ופתח את שערי הרקיע.‬
‫אל מול עיני הגורל סוב והיפתח,‬ ‫כך שנמצא לחרב הזו אח‬
‫זו…‬
‫פרטרניה?‬
‫איך…?‬
‫בעזרת כל שריד קסם שהיא הצליחה לייצר.‬
‫בשביל הטובים.‬
‫מסתבר שאף אחד לא נולד רשע.‬
‫אבל מה שמשנה באמת הוא האופן שבו מתים.‬
‫רוצו!‬
‫לא עכשיו!‬
‫כן.‬
‫הפחד שלכם קורא אליי…‬
‫חזק יותר… חזק יותר… חזק יותר!‬
‫חרק!‬
‫תראי, לין! אני עושה את זה! אני!‬
‫אורקו, אתה חייב להחזיק.‬
‫טילה, זה בסדר.‬
‫אני לא פוחד.‬
‫הוא לא יכול להפחיד אותי.‬
‫הוא לא יצליח לבד.‬
‫שד, הסתלק!‬
‫חזור לצללים!‬
‫אורקו.‬
‫ניסיתי להציל אותו.‬
‫לא ניסית מספיק.‬
‫את היית צריכה להיות במקומו.‬
‫אחורה!‬
‫הברית הזו היתה טעות…‬
‫אבל אוכל לתקן אותה בקלות.‬
‫טילה!‬
‫אדם?‬
‫בעוצמת כוחה של הגולגולת…‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬