‫- סדרת אנימציה של נטפליקס -‬
‫- האיש המסוכן ביותר באיטרניה -‬
‫הגיוני שתתחיל להיות פיראט, סקלטור.‬
‫אחרי הכול, הפרצוף שלך נמצא על הדגל שלהם.‬
‫מר-מן ואני שיתפנו פעולה‬ ‫ליצירת ברית מרושעת נגדך.‬
‫אנחנו אמנם שונים מבחינות רבות,‬
‫אבל יש לנו דבר אחד במשותף:‬
‫שנינו שונאים את הי-מן!‬
‫כשהמלח ימלא את ראותיך,‬ ‫ותנשום את נשימתך האחרונה,‬
‫דע שיהיה זה אני, מר-מן,‬
‫שישלוף את חרב הכוח מידיך הקרות והמתות.‬
‫הייתי מחכה בקוצר רוח לתגרה הבאה שלנו,‬
‫אבל לא אעצור את נשימתי.‬
‫מה אם נצבע את הספינה בצבע גרניט יפה?‬
‫הודות לאביר חיל נרטבת כולך, סקלטור.‬
‫רגע, הוא באמת אמר "נרטבת כולך"?‬
‫להי-מן היה חוש הומור של מתבגר‬ ‫שלא יוצא הרבה.‬
‫הי-מן היה סתם ילד טוב ירושלים‬ ‫שעושה יותר מדי רעש.‬
‫לעומת זאת, אביר חיל היה תמיד האיום האמיתי.‬
‫אמרתי לכל שוכני הר הנחש שוב ושוב‬
‫שהוא האיש המסוכן ביותר באיטרניה כולה.‬
‫האיש עם הלייזר התת-ימי?‬ ‫אני חייבת לפגוש את הבנאדם עם הציוד הזה.‬
‫הו, משוגות נעורים.‬
‫גם אני התעניינתי בגברים מסוכנים‬ ‫כשהייתי נערה טיפשה כמוך.‬
‫תסלחי לי?‬
‫אל תבזבזי את זמנך על גברים מסוכנים, ילדה.‬
‫אכפת להם רק מעצמם.‬
‫את לא יכולה לתקן אותם,‬ ‫והם לעולם לא ישיבו לך חיבה.‬
‫אל תיקחי עצות לחיים מאוויל-לין, אנדרה.‬
‫זיכרי, היא היחידה כאן‬ ‫עם שלד (סקלטור) בארון.‬
‫אבל אני לא היחידה כאן‬ ‫שמתגעגעת למישהו, נכון, טילה?‬
‫לא יודעת למה חשבתי‬ ‫שמישהי בשם אוויל-לין תהיה נחמדה.‬
‫נכה זקן וטיפש!‬
‫יש כל כך מעט קסם בימינו,‬ ‫ואתה שופך ספל שלם‬
‫של חלק מהמים הקסומים היחידים‬ ‫שנותרו באיטרניה?!‬
‫אתה תשלם על זה.‬
‫עיצרו את הכופרים!‬
‫מאת'רבורד תובעת שבשרם הבוגדני יעלה לקורבן!‬
‫הקסם מת!‬
‫יחי גלגל השיניים הקדוש!‬
‫כיביתי אותו!‬
‫מי מעז…?‬
‫הגיע הזמן להתאחד עם מאת'רבורד.‬
‫כל העיניים האלה, ועדיין לא ראית אותי מגיע.‬
‫אין לי ריב איתך, ביסט-מן.‬
‫כל מי שמאיים עליה הוא האויב שלי.‬
‫הנח לעולי הרגל העלובים האלה‬ ‫ולמים הקסומים שלהם והסתלק מכאן.‬
‫או שאני נשבע בעצמותיו של סקלטור, אתה תמות.‬
‫חבל שאנחנו לא רואים עין בעין.‬
‫התרשמתי.‬
‫הסתדרת לא רע כשהגנת על הזקן הזה.‬
‫להיות איש זקן זה נושא שאני די מתמצא בו.‬
‫דנקן?‬
‫השמש והירח שלי,‬
‫אני מבקש את סליחתך.‬
‫אני מצטער ששמרתי סודות כה רבים מפנייך‬ ‫במשך זמן כה רב.‬
‫אם תתני לי הזדמנות נוספת, אני נשבע שאני…‬
‫אין לנו זמן לדרמה המשפחתית הזאת.‬
‫אנחנו צריכים את יכולותיו של אביר חיל.‬
‫"אנחנו"?‬
‫אנחנו צריכים שתחשל מחדש את חרב הכוח.‬
‫אה, זה הכול?‬
‫את זוכרת שמספיק שארתך יחד שתי פיסות מתכת,‬
‫עלולים להוציא אותי להורג?‬
‫איבדתי את דרגתי בהוראת המלך,‬
‫אבל אם לא אחזיר את הכוס הזו,‬
‫אאבד משהו חמור הרבה יותר מדרגה.‬
‫אאבד חבר.‬
‫- גיבור -‬
‫אורקו!‬
‫טילה? זו את?‬
‫הקטנצ'יק הזה נראה חולה.‬
‫לא חולה מדי בשביל תעלול קסם.‬
‫חשוך כאן מדי, לא רואים נמש‬
‫אז בואו נעלה כאן את השמש!‬
‫אני מצטער, טילה.‬
‫אני מניח שאני באמת נמצא תחת עננה שחורה.‬
‫זה יעזור.‬
‫שתה את המים הקסומים, ידידי הקטן.‬
‫איך זה קרה?‬
‫בגלל שלא נותר קסם באיטרניה,‬
‫כל הקוסמים, כמוני וכמו השוטה הקטן הזה,‬ ‫נפגעו הכי קשה.‬
‫השוטה המלכותי, תודה רבה.‬
‫וכמובן הטרולאני היחיד בארמונם‬
‫של המלך רנדור הטוב והמלכה הנדיבה מרלנה.‬
‫טוב, עד שהמלך והמלכה שילחו אותי מעל פניהם,‬
‫אחרי שהנסיך אדם…‬
‫אחרי שהי-מן…‬
‫אתה עדיין מתגעגע אליו.‬
‫מדי יום.‬
‫חשבתי שזה ייעשה קל יותר עם הזמן.‬
‫גם אני חשבתי.‬
‫זה מאוד נוגע ללב,‬
‫אבל מבט אחד באורקו מבהיר לנו‬ ‫שאסור לבזבז זמן.‬
‫באנו לבקש מאביר החיל עטוי החרפה‬ ‫שיעזור לנו.‬
‫אז תעזור לנו או לא?‬
‫אני מצטער.‬
‫אבל ימי הצלת העולם שלי מאחוריי.‬
‫מה לגבי האחריות שלך לאיטרניה?‬
‫הייתי אחראי על הנסיך אדם,‬
‫אבל הוא לא כאן, נכון?‬
‫אז אני לא כשיר להעניק שירות כלשהו‬ ‫למשפחה המלכותית.‬
‫אתה יודע, כמעט גרמת לי להאמין שהשתנית,‬
‫אבל אתה בדיוק כפי שהיית כשעזבתי,‬
‫איש זקן ושבור שדואג יותר מדי‬ ‫למשפחה המלכותית,‬
‫ופחות מדי למשפחה שלו.‬
‫אני מבטיחך שזה לא נכון.‬
‫רובוטו!‬
‫משפחה יכולה להיות דברים רבים, טילה.‬
‫הבת החורגת שאתה מגדל כבתך שלך.‬
‫הבן החורג שאתה מכין להיות‬ ‫הגרסה הטובה ביותר שלך.‬
‫החבר נטול המורא שבוטח בך בסודותיו.‬
‫אפילו השדון ממימד אחר.‬
‫אתה הוא זה שיוצר את המשפחה.‬
‫ועד כמה שאני אוהב אותך, טילה,‬
‫אני לא יכול לנטוש את המשפחה הזו.‬
‫טוב, אני יכול. תנו לי להצטרף אליכן.‬
‫בשום אופן לא. אתה חולה מכדי ללכת ברגל.‬
‫אני לא צריך ללכת ברגל.‬
‫אני יכול לרחף!‬
‫זה מסוכן, אורקו.‬
‫אנחנו הולכות לסאבטרניה, ארץ המתים.‬
‫איך שהוא נראה, אני חושבת שהגענו כבר.‬
‫תודה על הרצון, קטנצ'יק,‬ ‫אבל כדאי שהפעם תישאר בצד.‬
‫בבקשה, טילה.‬
‫הימים היפים ביותר של חיי היו בחברתך.‬
‫וזה הדבר היחיד שיוכל לעזור לי כרגע,‬ ‫עוד חיים.‬
‫אבל החיים נמצאים שם בחוץ.‬
‫אז קחי אותי להרפתקה,‬
‫כמו שעשית פעם.‬
‫רק פעם אחת אחרונה.‬
‫לא אאכזב אותך כמו פעם.‬
‫אני מבטיח. אני אתנהג יפה.‬
‫אפילו אם תבוא, אורקו,‬
‫דנקן הוא היחיד שיודע איך לחשל את חרב הכוח.‬
‫מה לגבי מישהו עם הזיכרונות של דנקן?‬
‫אתה? אתה לא הולך איתן. אתה טיפש או משהו?‬
‫אם כן, אז שנינו טיפשים,‬
‫כי המוליכים העצביים שלי מבוססים על שלך.‬
‫בנית אותי בצעירותך,‬
‫אז אני רק מנסה לעשות‬ ‫מה שהגרסה הצעירה שלך היתה עושה.‬
‫אני מתפקד על בסיס הזיכרונות שלך,‬
‫מה שאומר שאם אתה יודע‬ ‫איך לחשל מחדש את חרב הכוח, גם אני יודע.‬
‫ובגלל שאתה זה אני, אני יודע‬ ‫שלא הייתי מסכים לקבל לא בתור תשובה.‬
‫טוב, אם שניכם הולכים…‬
‫אני אלך בעקבות משפחתי.‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫מה זאת אומרת, לא?‬
‫רובוטו יכול לחשל מחדש את החרב,‬ ‫אז הוא בא איתנו.‬
‫דנקן הולך לטירת הגולגולת.‬
‫טירת הגולגולת? אני יודע שאת כועסת עליי,‬ ‫אבל רנדור הכריז ש…‬
‫זה בגלל הקוסמת, אבא.‬
‫היא גוססת.‬
‫קרינג'ר הוא היחיד שנותר להגן עליה,‬
‫ואם טריקלופס וכת הטכנולוגיה שלו‬ ‫נחושים כל כך להרוס סמלי קסם,‬
‫כמה זמן ייקח להם להגיע לטירת הגולגולת?‬
‫אמרתי שלא יהיו יותר סודות,‬ ‫אז יש משהו שאני צריך לומר לך.‬
‫הו, לא. אין לנו זמן לעוד ריבים משפחתיים.‬
‫רמץ הכדור איבד כמעט מחצית מגובהו‬ ‫לעומת אתמול.‬
‫סיפור לפעם אחרת, אם כך.‬
‫אם יהיה לנו מזל.‬
‫אני כבר לא יודעת מה אני חשה ביחס לעבר,‬
‫אבל אם אתה רוצה לפצות אותי…‬
‫הצל את הקוסמת, אבא.‬
‫זה ממש מדהים.‬
‫אני אוהבת מקומות כאלה.‬
‫עצומים, מאתגרים, בסיסיים.‬
‫לא אהבת את המקום בפעם האחרונה שהיינו כאן.‬
‫אהבתי את ים הבדולח.‬
‫לא חיבבתי את שותפיי למסע.‬
‫פשוט לא שתקת לגבי הי-מן.‬
‫ואת לא שתקת לגבי סקלטור.‬
‫איזו שוטה הייתי.‬
‫מסירותי לסקלטור לא אפשרה לי‬ ‫לראות את המובן מאליו,‬
‫שאני הייתי יכולה להיות שליטת היקום.‬
‫שנולדתי למשול.‬
‫אבל במקום להגשים את הייעוד שלי,‬
‫הקדשתי את חיי לעזור לו להגשים את שלו.‬
‫טוב, הוא מת עכשיו. אז תמשיכי הלאה.‬
‫כמו שאת המשכת?‬
‫לא המשכת הלאה, סתם ברחת.‬
‫אם משהו מת, קוברים אותו.‬ ‫אם לא, מטפחים אותו.‬
‫אבל חייבים להתמודד מולו,‬ ‫או שהוא ירדוף אותך עד סוף ימייך.‬
‫חסכי ממני את ההרצאה. מצאתי שלווה.‬
‫אמרה הלוחמת שבדרכה לגיהינום.‬
‫בדיוק ימים כאלה אתה לא חושב שתזכור.‬
‫מה? תסתכל על זה. כמובן שאזכור את היום הזה.‬
‫למה לא?‬
‫ביליתי שנים בלחימה‬ ‫לצד הלוחמים הדגולים ביותר של איטרניה.‬
‫ועכשיו אני שוכח יותר משאני זוכר.‬
‫כל הזיכרונות שלי נטמעים זה בזה.‬
‫אז אם בכוונתך לחיות חיי הרפתקנות, אנדרה,‬
‫כדאי שתכתבי יומן.‬
‫תכתבי כל מה שאת עושה,‬
‫אפילו דברים מטופשים שלדעתך אפשר לשכוח,‬
‫כי כשההרפתקאות יסתיימו,‬ ‫זה כל מה שיישאר לך,‬
‫חברים טובים וזיכרונות מאושרים.‬
‫מה זה היה?‬
‫אקווטיקנים!‬
‫מר-מן! שחרר אותנו מיד.‬
‫למלך הים אין זמן להאזין‬ ‫לתחינותיכם הפתטיות לחיים,‬
‫אבל יש לי זמן לשמוע אתכם מתים.‬
‫חתיכת בקלה בוגדנית שכמותך!‬
‫נלחמנו זה לצד זה עם סקלטור!‬
‫וכשסקלטור מת, יכולנו להשתלט על איטרניה.‬
‫את היית שולטת ביבשה, ואני בים.‬
‫יכולנו לשלוט יחד ביקום!‬
‫בלי האגו המשתולל של סקלטור,‬ ‫ובלי הי-מן שיעמוד בדרכנו,‬
‫יכולנו לקחת שליטה!‬
‫אבל לא, שכחתם את מר-מן.‬
‫עכשיו, לא תשכחו את מר-מן לעולם!‬
‫שאכין פילה מהדג הזה, גברתי?‬
‫לא.‬
‫פיקודו על הים עוד יוכל לעזור לנו.‬
‫אמרתי לך ללכת לטירת הגולגולת!‬
‫ואני אמרתי לך שאני אוהב אותך.‬
‫נציע לך עסקת חליפין, מר-מן.‬
‫הבא אותנו בבטחה לשערי סאבטרניה,‬ ‫ונשיב אותך למצולות.‬
‫אם תסרב,‬
‫תירקב בשמש עד שגם השחפים לא יגעו בך.‬
‫הקסם בטח חזק כאן יותר מאשר באיטרנוס.‬
‫אני מרגיש חזק יותר.‬
‫זה אומר שחרב הכוח שאנו מחפשים נמצאת קרוב.‬
‫מילאתי את חלקי בעסקה.‬
‫שחרר את השיבוטה.‬
‫הים לא שוכח לעולם, אוויל-לין.‬
‫וגם אני לא.‬
‫יש לי תחושה שהדג מסריח מהראש.‬
‫אוי, מה? כולנו חשבנו על זה.‬
‫היכנסו לסאבטרניה וצאו ממנה כמה שיותר מהר.‬
‫שום דבר לא מאריך חיים בארץ המתים.‬
‫גבירותיי ורבותיי, שער הכניסה לסאבטרניה.‬
‫טוב, איך פותחים את הדבר הזה?‬
‫זוזו לאחור.‬
‫אני חייבת ללכת.‬ ‫אבל אבין אם תבחרו שלא להצטרף אליי.‬
‫המקום הזה מלא באפלה ואימה.‬
‫זה בסדר, טילה. אני לא מפחד.‬
‫אז אתה באמת שוטה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬